ГРАЖДАНСКИ СЪВЕТ 
КЪМ ВИСШИЯ СЪДЕБЕН СЪВЕТ
ПРОТОКОЛ № 23
от заседание на Гражданския съвет към ВСС,
проведено на 19.06.2015 г. 
На заседанието присъстват: 
От страна на неправителствените и професионалните организации: 
Г-жа Гергана Мутафова – съпредседател на Гражданския съвет от НПО,
Г-н Любомир Герджиков – Сдружение „СЕФИТА”,
Г-н Божидар Кънев - Камара на независимите оценители в България,
Г-жа Михаела Пенчева – Сдружение за правно развитие „Юстиция“,
Г-н Евгени Иванов - Асоциация на прокурорите в България,
Г-жа Богдана Желявска - Българска съдийска асоциация,
Г-н Христо Колев - Камара на следователите,
Г-н Йосиф Герон - Съюз на юристите в България,
Г-жа Весела Павлова – Асоциация на българските административни съдии; 
От страна на Висшия съдебен съвет:
Г-н Румен Георгиев – съпредседател на Гражданския съвет от Висшия съдебен съвет. 
На заседанието присъстваха г-н Христо Иванов - министър на правосъдието и г-н Петко Петков – заместник-министър на правосъдието. 
Заседанието протече при следния дневен ред: 

Точка 1. Обсъждане на проект за изменение на Закона за съдебната власт и Конституцията на Република България. 
Точка 2. Обсъждане на проект на Наредба за вписванията, квалификацията и възнагражденията на вещите лица от 14.05.2015 г. 
Точка 3. Анализ на ефективността на Комуникационната политика на Висшия съдебен съвет (ВСС) и на напредъка в изпълнение на Плана за действие за изпълнение на Комуникационната политика на ВСС – в изпълнение на т. 12 от раздел ХІ от Годишната програма на ВСС (за сведение).
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: Колеги, аз Ви предлагам да започваме. 
Съжалявам за забавянето, но направихме една кратка анкета с 21 въпроса, днес следобед и министърът ще бъде в апелативен район гр. Пловдив, там има общо събрание на съдиите от апелативния район и тази временна комисия, която излъчи ВСС искаме тези 21 въпроса, за да имаме статистическа информираност по основни положения, не напълно подробно, само отделни моменти чисто съдържателно върху промените в Конституцията и промените в ЗСВ, предложени от МП. Просто ще излизам за малко, за да успеем да изпратим анкетите. Идеята е все пак на хартиен носител, защото по електронен път много често има тролове, има електронна страница на ВСС. Естествено всички становища са добре дошли. Но за целите на бързото анкетиране ще направим на хартиен носител. Казвам всичко това, за да помоля  магистратските организации, които са тук, да ги попълнят и да ги пратят по съответния ред. 
Имаме ли кворум? 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Осем, имаме кворум. 
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: Добре. 
По отношение на вещите лица, защото имаме и такава точка, само информативно. ВСС се солидаризира с по-предишното си становище, че е необходим закон. Същевременно след отпадането на наредбата, приета от ВСС с това решение на КС в правния вакуум ВСС като поддържа, разбира се, че трябва със закон да се уреди материята, прие вчера становище, то ще Ви бъде раздадено, за сведение. Изпратихме в рамките на съгласувателната процедура по наредбата за вписването, квалификацията и заплащането на труда на вещите лица и направихме становище и го пратихме на МП, защото това е по-малкото зло. Действително по-добре е да има някаква наредба, отколкото да няма никакво регулиране, като, разбира се, продължаваме да поддържаме иска, че трябва със закон да се уредят нещата и най-лошото там в цялата тази работа е, че особено след развиване на правомощията на следователите, въпросът за парите за заплащане ще стои още по-драматично доколкото бюджета...
ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: По точка 2 ли минахме? 
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: Не, не, просто уточнение. Да започнем по дневния ред. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Дневният ред, колеги, Ви беше изпратен съгласно нашите правила за работа. Точка 1 в нашия дневен ред е обсъждане на проект за изменение на Закона за съдебната власт и Конституцията на Република България. Във връзка с тази точка поканихме министъра на правосъдието и неговите заместници да участват в днешното ни заседание и да ни представят вижданията си относно проекта за изменение на Конституцията и на ЗСВ. Ще бъде много полезно в тази среща да чуем както мнението на министерството, така и организациите, които членуват към ГС. 
Първо, искам да благодаря на министъра на правосъдието, за това, че намерихте време да присъствате тук, както и заместник-министърът. Нека им дадем думата, г-н Георгиев, за да вървим нататък и повече да не губим време. 
ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Ако разрешите, но имаме решение на ГС в дневния ред на всяко заседание да се включва точка „Организационни въпроси”, което вече второ заседание не се случва и ще помоля да се включва занапред. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Да, добре. 
ХРИСТО ИВАНОВ: Колеги, първо, извинявам се, че ще се наложи да огранича участието, но това е възможното. Вие преценете дали да навлизаме, подозирам, че и по двете теми имаше доста материал за дискутиране, а що се отнася до втората точка има проект за наредба и са разпратени писма с покани за включване в работна група за изработване на законопроект, тъй като нашата позиция е същата като тази, която г-н Георгиев формулира – да запълним колкото е възможно правния вакуум и да работим за изработване на закон. В този смисъл преценете дали сега да го обсъждаме. По Ваша преценка. 
За проектозакона и за Конституцията. Аз по-скоро мисля, че е важно да чуя Вашите становища, така че няма да се впускам в някакво подробно представяне, текстовете са налични, всеки един от Вас е могъл да се запознае с тях, имало е достатъчно време. Няколко бележки все пак да дам. 
Първо, по проекта за Конституцията, за измененията. Трябва да се има предвид, че някои от предложенията дойдоха като депутатска инициатива, като част от парламентарното договаряне на подкрепа за вносителите. Например темата за тайното и явното гласуване, която се превърна в едва ли не основна тема на съдебната реформа, е инициатива на депутати от ГЕРБ, което беше включено като нещо, което те да припознаят като своя инициатива. 
На второ място, опитали сме се законопроектът и Конституцията да формират допълващ се, ако не и единен пакет, който да даде основа за дискусия върху цялостния организационен модел на съдебната власт. Това не са някакви предложения, които считаме, че са последна дума, просто отваряме дискусията около широк набор въпроси. Те реализират нашите виждания за това как заявките в стратегията и предвидените мерки да бъдат конкретно реализирани. Разбира се, отворени сме за други предложения, допълнения, корекции и т. н. Имаше вече среща във ВКС, на която бяха направени много полезни от наша гледна точка предложения за корекции, така че се надявам в този дух да продължим. Законопроектът за изменение на конституцията е работа на парламента, аз там така да се каже, не мога да коментирам как ще протече работата, защото парламентът ще си я организира. 
Що се отнася до ЗИД на ЗСВ ще отиде месец, месец и половина дискусия преди внасянето в МС, така че наистина да може да има достатъчна дискусия. Разбира се, ако стигне до парламента, там също ще продължи тази дискусия, но моят ангажимент е когато проектът отиде в МС всеки ще може да се изкаже по него и, разбира се, това, което ние сме възприели, със сигурност сме настроени да възприемаме предложения и те ще бъдат обсъдени и отразени. 
Ако искате Вие все пак да кажете някакви оценки и да коментираме по същество. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Колеги, имате думата. 
ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Въпреки че нашата организация не е най-близко до тази тематика, бихме искаме да споделим нашето мнение от нашата гледна точка, от гледната точка на вещите лица, относно това, което е написано. В ЗИД по тази тема е предвидено в най-последната точка, вероятно от ВСС даже не са обърнали внимание на това, че компетентността по издаване на наредба за вещите лица отново се връща във ВСС, което за нас в никаква степен не е решение, защото както казват - този филм ние вече сме го гледали. 
От 2004 г. до 2008 г. ВСС се занимаваше с тази проблематика и за съжаление ще споделя, на мен лично ми трябваха 3 години да проумея това, което беше написала уважаемата госпожа Диана Ковачева, която беше министър на правосъдието, че всъщност поредната работна група по тази тема се е саморазпуснала по причина, че няма концептуално виждане за мястото на съдебната експертиза в нашата съдебна система. А това го разбираме и по поредицата от дела, с които вещите лица се опитват да си защитят интересите, включително икономическите интереси, по съдебен път и масово им се отказва да бъдат образувани такъв вид дела по причина, че се счита, че отношенията, които възникват във връзка с възлагането на съдебни експертизи, са от административно-правен характер. И даже мога да ви прочета от списъците на вещите лица какво доразвитие е добила тази мисъл за административно-правния характер по настоящем. Ако се погледне последния списък, с който са одобрени вещи лица към СГС, в този списък пише така, ще цитирам: „Бойко Камарски – VІ Районно управление, Владимир Вълчев – І Районно управление”, и т.н. - да не продължавам. Това са вещите лица, които в този раздел са описани, и които следва да са независими и безпристрастни. Само че фактически положението е, както навремето имаше един филми, помните надявам се – роднина – милиционер, роднина – милиционер, така е направен и този списък. 
Нееднократно сме споделяли, че имаме информация и от повечето общности на експерти в Европа, където е прието виждането, че дейността по извършване на съдебна експертиза представлява доставка на услуга, а не е от административно-правен характер, както има у нас съдебна практика - в решения на Окръжен съд - гр. Стара Загора, в Окръжен съд - гр. Ловеч, и други, което е съществено. 
Това положение – относно характера на отношенията по извършване на съдебни експертизи, ние го предложихме да залегне в наредбата и за нас това е най-същественото да се направи, защото останалото са подробности. За съжаление това нещо не се случи и тук ние просто се отдалечаваме от европейската практика по тези въпроси. 
Второ, в европейските страни се възприема и възможността експертизи да се възлагат освен на експерти, също и на организации, не на фирми, не на стопански субекти, а на организации на експерти, каквато практика у нас съществува например в сферата на одитирането, в сферата на независимите оценки, при проектирането и строителния надзор, и в други области, да не изброявам, където е допуснато организации – изпълнители, да обединяват съответните специалисти и осъществяват организацията на една регламентирана дейност, но все пак персонално отговорни са самите лица, които извършват тази дейност. Възприемането на този подход и у нас считаме от изключителна важност, тъй като при сложните съвременни финансово-икономически и технически модели, експертизирането им от инцидентно назначени вещи лица в условията на случайно съавторство, е меко казано – безполезно. 
Това ни е мнението за това как този елемент от съдебната ни система - съдебната експертиза, трябва да бъде заложен в ЗСВ понастоящем, докато все още актуалното състояние изисква да има наредба. 
Иначе изцяло поддържаме положението, че би трябвало да се приеме закон за съдебната експертиза, за отношенията, които възникват по повод на възлагането и извършването на съдебни експертизи, защото в момента тази наредба ту се прилага от органите на МВР, ту не се прилага, тъй като знаете, че немалка част от дознанието се извършва от тях. Когато не им изнася казват, че тази наредба си е на МП, нас какво ни занимавате с нея в МВР. И в тази връзка по-нататък относно промените в Конституцията нашето становище е, че в Конституцията, аналогично на положението, което е описано за адвокатите, по същия начин трябва да бъде записано и относно съдебните експерти, че дейността по съдебното експертизиране е саморегулираща се дейност, която се извършва по ред, определен със закон. Това е накратко. 
ХРИСТО ИВАНОВ: А Вие възразявате ли срещу връщането на компетентността, докато изработим, надявам се, закон, към ВСС или не? 
ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: По принцип не възразяваме, ние знаем, че трябва да има наредба. Само че като се връща във ВСС, трябва и в раздела, в който се описват техните права, задължения и отговорности, да се запише, че имат и такива задължения и отговорности по повод издаването на наредба и нейния контрол по-нататък. Тъй като ние от 2 години поставяме въпроса във ВСС, че искаме да се случат някои прости неща. Например да се води статистика за възлаганите и изпълнявани експертизи - никой не знае сега колко значим е проблемът, има  само допускания и предположения. За какво финансиране на тази дейност говорим, че е нужно – за 1000 лева, за 100 000 лева, или за 1 милион лева, има само догатки. Това с прилагането на статистически форми обаче не се случва, а е възможно много просто изпълнение, както предлагахме -чрез още 2 колонки към тези формуляри, които вече така или иначе се попълват в съдилищата. 
Второ, от финансовия отдел на ВСС да се установи какви пари се харчат за вещите лица, да се водят по отделен параграф, а не по параграфите, както е в момента, „издръжка” и „възнаграждения”, ведно с други разходи. 
Тоест това, което искам да подчертая е, че на базата на реална статистика ние можем да взимаме много по-разумни решения, отколкото така, като разсъждаваме само по принцип. 
Мисълта ми е, че независимо  дали е МП или ВСС издател на наредбата, е необходимо с пълна отговорност да се отнесат към решаването на проблемите, не само да се прехвърлят, а фактически да преливаме от  пусто в празно.
ПРЕДС . ГЕРГАНА МУТАФОВА: Благодаря, г-н Герджиков. 
Адвокат Герон, заповядайте. 
ЙОСИФ ГЕРОН: Уважаеми господин Министър,
Уважаеми колеги, в СЮБ следващата седмица ще се проведе обсъждане на двата законопроекта в рамките на борда, затова аз с днешна дата не мога да изразя официално становище на СЮБ по двата законопроекта, но ще си позволя да кажа някои свои лични виждания, в голяма степен съгласувани и с други колеги от СЮБ. 
Това, което е най-спорния въпрос, по който аз имам доста различно виждане от повечето колеги, дори и при нас в СЮБ, но едва ли е нужно да го обсъждаме, защото той изглежда вече решен – разделянето на две колегии на ВСС. За мен това не е нищо важно, напротив, дори намалява възможността за взаимен контрол. И точно в тази насока бих желал да кажа няколко думи. 
За съжаление у нас проблемите са и в адвокатурата. Адвокатурата е доста пасивна, занимава се с едни доморасли проблеми, а единственият коректив в целия свят на съдебната система е адвокатурата. Не са гражданите, не са журналистите, не е общественото мнение. И там, където адвокатурата е слаба, там магистратурата прави каквото си знае. Това го каза бившия председател на най-голямата адвокатска колегия в Тел Авив Моше Алони при последното си идване в страната. И мен много ми се ще в ЗСВ да се предвидят текстове за взаимодействие между ВСС и Висшия адвокатски съвет в полето на следдипломната квалификация и продължаващо образование, защото се получава невероятен парадокс. В двете училища – и в адвокатското, и в съдийското, се преподават принципно различни неща. Да не говорим за отношението едни към други. 
Да се намери механизъм, за което аз говоря много години, за събиране мнението на адвокатурата чрез анкети и чрез други форми, и на адвокатурата в цялост - за отделните магистрати. Не говорим за независимото магистратско убеждение, говорим за формалните неща, което съм го казвал на този форум много пъти. 
В същото време и за това да се активира поведението на магистратите, включително на ВСС по отношение на адвокати, които системно нарушават правилата или демонстрират неуважение към съда и фрапираща некомпетентност. Без този вътрешен междугилдиен контрол в нашата професия ние доникъде няма да стигнем. Защото ако гражданинът един път е бил в съда и е недоволен от решението, плюе по съдията, по цялата съдебна система, но един адвокат минава днес при един съдия, утре при друг, но в крайна сметка адвокатите са тези, които правят името на добрия магистрат и магистратите са тези, които правят името на добрия адвокат. То си личи и в зала като се влезе. Един магистрат, който е със сериозно отношение, веднага се усеща към кой адвокат как се отнася не защото му е приятел или не. Веднага се усеща, че има адвокати, които съдиите въобще не ги слушат, защото тя седи и чете едни общи фрази, които ги учим в университета и нищо по същество не казва, идокато друг адвокат в същото време действително излага неща, с които би трябва да се занимава съдът. 
Вторият въпрос, към който искам да насоча вниманието Ви, което може би не е пряко свързано със законопроекта, но е с отношение към цялата стратегия. 
Господин Министър, промяна на съдопроизводствените закони е върха на черешата. По същината си това ще реши много малко от проблемите. Ние трябва да заложим и Ви моля, Вие като министър на правосъдието, да подготвите, ако трябва ще Ви помагаме, една програма кои материално-правни и кои процесуални-правни закони трябва да бъдат ревизирани, защото във всички има заложени бомби. Аз като специалист адвокат вещно право, гражданско право, в момента, в който прочетох всички изменения на Закона за преобразуване и приватизация на държавните и общински предприятия, в момента, в който прочетох Закона за общинската собственост, Закона за държавната собственост и правилниците им за приложение, бях абсолютно наясно, че масово ще се краде и никой никога няма да бъде наказан. Ама накрая кой излезе виновен? Съдиите. Те са виновни, че този и този не знам колко дела имал и един нямало осъден. Ами няма осъден - законите така са направени, и те не са направени случайно така. Катастрофата с ГПК е страшна. Ние направихме един ГПК, в който на континенталната система, където върховенството на закона трябва да тържествува, предвидихме върховенство на практиката, което за България се оказа не трагично, оказа се катастрофално, защото за разлика от добрата стара Англия, в която по един казус не можеш да намериш две – три противоречащи си решения, у нас за всеки казус можеш да намериш точно по четири – пет абсолютно взаимоизключващи се решения. Да не говорим, че това даде възможност на ВКС да си помислят, че са богове, всяка седмица бълват тълкувателни решения с по 4-5 особени мнения. И как ще убедиш ти народонаселението, че ще очаква справедливост от този съд, дето ти не можеш да убедиш 50 съдии в правотата на едно тълкувателно решение? Няма начин, няма как да стане това. Тук трябва да се проведе един много сериозен разговор с ВКС, практики, които са по 40-50 години ние ги променяме за една нощ, без да разберем защо. Стига се включително до там, че един и същи съдия във ВКС пише по абсолютно един и същи казус две различни решения, за да може да вкара за тълкувателно решение, само и само да си надвият нещо на масрафа. Вживяха се нещо много сериозно в ролята на законотворци. И г-н Лазар Груев, с когото добре се познаваме, като казах, че това не може да продължава така и като предложих на кръглата маса за пряката конституционна жалба в предмета и обхвата на КС да влязат и тълкувателните решения на ВКС, защото, извинявайте, ама огромен процент от тях нямат нищо общо със закона, той стана и си тръгна. Сега имаме нов председател, могат да се водят разговори на тази тема, но това просто не може да продължава, ние не знаем в момента на най-елементарното дело какъв ще бъде изходът, защото ще се намери практика на Малкотърновския съд, която ще уйдиса на някой от върховните съдии, който иска да услужи или просто така си е наумил, и се решава делото по този начин, независимо, че се е решавало по различен начин толкова години. 
Само една дума по отношение на наредбата за вещите лица. 
Извинявайте, колеги, когато една наредба е отменена от ВАС, няма никакъв правен вакуум. Остава в сила предишната, която не е отменена и ако ние тръгнем да правим палиативи, възлагаме на този и онзи да прави наредба, означава в близките 15-20-30 години да нямаме закон. Ние имаме почти готов проект за закон, ние имаме проведена изключително на високо ниво експертна кръгла маса - миналата година, не преди 100 години, взеха се съответни решения, които са поднесени в министерството, заявили сме нашата готовност да участваме с експерти, специалисти, магистрати в изработването на този закон. Извинявайте, защо да не вземем да го направим в рамките на няколко месеца и да сложим точка на този въпрос. Направим ли нова наредба, помнете ми думата, че в близките 15 години закон няма да има. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Благодаря, г-н Герон. 
Господин Иванов, имате думата. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Благодаря. 
Първо, искам да благодаря на министъра на правосъдието и на неговия заместник за това, че продължават да демонстрират отговорно отношение към материята. Самият факт, че е тук, е достатъчно красноречив. Въпреки че прехвърчат искри отвреме-навреме, мисля, че вървим в правилната посока и няма начин да не се стигне до правилното решение. Апелирам все пак към малко толерантност от страна на изготвителите промените, защото наистина е най-добре да се чуе мнението на всички и да се подготви окончателния вариант, който да бъде поднесен на законодателя. Като слушах предишните 2 становища на колегите на ГС за пореден път се убедих, че подобен формат е наистина полезен, защото всеки си казва мнението по темата от собствената гледна точка, тук сме събрани именно различни представители и на неправителствения сектор, и на съсловните организации, всеки със своята си експертиза. Господин Герджиков доста компетентно се изказа по това, от което най-много разбира, а именно вещите лица и експертизата. С удоволствие слушах и г-н Герон, той винаги казва умни неща, неговият поглед по отношение на гражданския процес и наистина това, което каза, го чувам отвсякъде, специално за ГПК. Аз, по обективни причини, нямам професионален поглед в тази материя, но всички колеги, които имат, се оплакват. 
Аз ще се концентрирам върху промените, които засягат прокуратурата и ВСС, където е представена прокуратурата, съответно. 
Първо, искам да уточня, че предвид краткия срок Асоциация на прокурорите все още няма изготвено окончателно становище, но усилено работим в тази насока, обсъждаме го на национално ниво във формални и неформални разговори, в писмен вид, чрез становища,  ежедневно с колегите си говорим, защото наистина предложените промени в Конституцията и  ЗСВ бяха един много силен реактив, който разбуни реакцията у колегите. Това е очевидно. Действително предлаганите промени са сериозни и те много сериозно засягат прокурорите, тъй като институцията прокуратура провежда обсъждане в системата, заяви се, че ще се излезе със становище. Ние от асоциацията се опитваме да покажем мнението не на институцията, а на колегите прокурори, които работят в нея. Може да има съвпадения, може и да няма, времето ще покаже. Но наистина колегите много сериозно дебатират предложените промени и аз сега само ще маркирам някои от нещата, които фокусират дебата и искам да уточня, че това ще бъде лично моето мнение. На 24 юни асоциацията организира една национална конференция именно по въпросите за прокурорите и реформата в съдебната власт, там ще оповестим и окончателното си становище, надявам се времето да ни стигне. За участие в конференцията е поканен и министър Иванов. 
Първо, има изключително много и добри предложения в направените закони за изменение и допълнение на Конституцията и на ЗСВ, има и въпроси, които са дискусионни. Има и някои уредби, които са притеснителни. За прокурорите, пак казвам, от мое име говоря. Понеже положителните неща се виждат от всички, аз ще маркирам тези, които са дискусионни и притеснителни. 
Отколешно становище на асоциацията е това относно разделянето на ВСС на две колегии. Ние продължаваме да не го одобряваме по причини, които сме излагали две – три – четири години назад във времето. Ако законодателят реши, ще работим и на две колегии, времето ще покаже кое решение е било по-правилно. Това, което ме притеснява е, че виждам ясна тенденция в предлаганите промени за промяна в тежестта на отделните магистратски професии. Най-притеснителното за мен, аз го казах и при предишното обсъждане в ГС, е изискването за стаж на кандидатите за ръководител на инспектората към ВСС, където е въведено изискването за минимум 10 години съдийски стаж. За пръв път в българската нормативна уредба се появява такъв текст, който дава привилегия на един магистратски стаж пред друг и това наистина най-отчетливо се показа в дискусията сред колегите, които го окачествяват като дискриминационен текст по отношение на прокурорите. Моето мнение клони също към такава една оценка. Не е оправдано да се прави подобна разпоредба, защото тя наистина има в известна степен дискриминационен характер. Действително както са разделени дейностите на 10-те инспектори в инспектората 6 към 4 може би логиката е такава, че би трябвало ръководителят на тези колеги да има по-голя стаж като съдия, но така формално заложени тези 10 години определено притесняват колегите, мен също. 
Другото, което ми прави сериозно впечатление, е съотношението на членовете в отделните колегии на ВСС. Докато при съдийската колегия нещата са бих казал добре организирани, там имаме по-голямата квота, съдии, които са избрани от общите събрания, а именно от колегите си, външното присъствие в тази колегия е по-малко като представители на НС, и отделно от това имаме двамата членове по право – председателите на ВКС и ВАС, то при прокурорската колегия нещата не стоят по същия начин. Там имаме буквално паритет - 6 на 6. И то 6 са представителите на парламента. Те имат най-малкото блокираща квота за вземане на каквито и да било решения, да не говорим, че в определени ситуации те могат да имат явно надмощие. Тази колегия ще решава изключително важни въпроси по отношение на прокурорите като магистрати, като професионалисти. Това мен също ме притеснява, а и колегите ги притеснява, защото като мултиплицираме върху тази ситуация и обстоятелството, че членовете на ВСС продължават да изпълняват служебните си задължения докато са членове на съвета, а пък другите като не са магистрати продължават да изпълняват професиите си, чисто хипотетично животът ни е убедил, че теоретичните и хипотетичните постановки често пъти добиват реални измерения. Представете си прокурорска колегия в състав от 6 действащи адвокати на парламентарната квота, 4 действащи прокурори, 1 действащ следовател и 1 главен прокурор. Ефектът от една такава конфигурация би бил пагубен за прокуратурата. Това е директно въздействие върху нейната независимост, поне аз така го разбирам. Надявам се, че няма да се стигне до такива черни сценарии, но не е невъзможно.
И още един аспект, който ми прави впечатление в тази конфигурация е, че аз не мога да си представя как ще се вземат решения в една такава колегия при положение, че четиримата прокурори и единият представител на следствието си работят като такива, а колегията се председателства от техния най-висш административен ръководител, какъвто е главният прокурор. Според мен в една такава конфигурация би могло да има обективност при взимането на решенията, но тя би била поставена под сериозно съмнение. 
Да обобщя, че при съдийската колегия нещата са добре и стабилно конфигурира, докато при прокурорската определено има притеснителни възможни ситуации. Казвам го съвсем добронамерено, това прави впечатление от един съвсем пръв прочит. Аз продължавам да чета промените, тъй като те са доста обемисти, засягат доста кардинални въпроси. 
Друго нещо, което разбуни духовете и предизвика едно ясно очертано разделение в становищата на колегите, е отпадането на предварителната проверка, вече чисто прокурорски инструмент. Наистина сме разделени, аз с колеги, с които съм говорил на общи събрания, които се провеждат по линия на прокуратурата за даване на становища, доста сериозни дебати се развихрят и се стига буквално до гласуване и броене на гласовете. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Аз също исках да взема отношение по този въпроси. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Аз съм раздвоен. По-скоро клоня към проверката, но пък от друга страна, онзи ден имах разговор с един колега на тази тема, той е застъпник точно на обратното мнение и действително като ефект това, което виждаме е, че като почне от сигнала, като се мине през проверка и се тръгне до досъдебно производство и впоследствие до съдебна фаза, едно и също нещо се дъвче по няколко пъти. Това безспорно е така. 
От друга страна, аз не мога да си представя, че има... тоест аз за себе си не мога да кажа, че съм такъв професионалист, че да мога да преценя от една жалба, та дори написана очевидно от човек, който има някакви отклонения, че директно трябва да откажа, при положение че нещо в нея ми прави впечатление, едно изречение да е казано, но в него може да има зрънце истина, аз как бих могъл директно да откажа, защото очевидно там са написани разни фантасмагории. 
ХРИСТО ИВАНОВ: Тази тема за нас е много важна, може ли да отговоря. 
Какъв е проблемът примерно, ако трябва да се извърши по фактите от проверката, за да го провериш това нещо, можеш да извикаш някого да поговориш с него, така да се каже, но разликата  е, че ти всъщност ще трябва да го оформиш като снемане на обяснения, което на този етап ако се стигне до отказ, ще ти е повече работата, но ако се стигне до това да образуваш, ще ти свършва работата. Това е нещо, което ми е интересно от Ваша гледна точка. Защото всъщност ти ще извършиш едно и също действие.
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Този въпрос е изключително важен, аз исках също да взема отношение по него. 
Аз съм ръководител на една от най-натоварените първоинстанционни прокуратури в страната, така че съм експерт по процесуалните подследствия от промяната на закона в тази насока. Много съм говорила по този въпрос и преди, защото имаше една стара инструкция от г-н Велчев направена, когато той реши да промени изцяло реда за водене на предварителни проверки в прокуратурата и МВР, като инструкцията гласеше, че всички проверки се възлагат от прокуратурата на полицията или започват в полицията и постъпват в прокуратурата само когато има налице данни за образуване на досъдебно производство, в останалите случаи те се архивираха в полицията и за да има все пак прокурорски контрол върху тази извънпроцесуална дейността на полицията, която до някаква степен представлява и юридическа дейност, преценка дали има престъпление или не, беше въведен режимът на контрол на риска – на всеки 3 месеца наблюдаващият прокурор, отговарящ за всяко районно управление или сектор с още няколко подпомагащи прокурори ходеше на място и се проверяваха физически всички преписки, които са архивирани в полицията и слагаше резолюция върху тях с дата  подпис „да, проверено”, КД, тоест няма данни за престъпление или в случай че се преценеше, че има извършено престъпление или не е извършена проверката достатъчно пълно, прокурорът с едно писмо изискваше всички преписки – 10, 20, 50, 100, които постъпваха в прокуратурата, разпределяха се на прокурор, извършваше се допълнителна проверочна дейност и отново по същия начин – или се архивираха в полицията, или пристигаха за образуване в прокуратурата. Статистически погледнато аз мога с абсолютна точност да говоря за нашата прокуратура, а скоро по повод и провеждащия се конкурс за втори мандат - доста добре прочетох и доклада на главния прокурор за миналата година, горе-долу ми направи впечатление, че на фона и на цялата страна така вървят цифрите, плюс – минус 1000-2000 бройки, в контекста на сегашния ни разговор не е важно. В нашата прокуратура годишно около 10 000 преписки минават. По всички тези преписки по сега действащата нормативна уредба ние се произнасяме с три вида акта общо взето. 
Единият е отказ да се образува досъдебно производство, образуване, и изпращане по компетентност. Много малка част - около 0,2%, още на фаза жалба пишем резолюция за отказ за възлагане на проверка, така че те статистически не ни интересуват. Около 1/3 от всички проверки, които се извършват в нашия район, стигат до образуване на досъдебно производство, тоест около 35%. Всички останали проверки се приключват с произнасяне на отказ да се образува досъдебно производство. От тях ако вземем, тук ще видим колко са били правилни постановления на прокурорите, ако вземем процесът на обжалваните от тях и процентът на отменените, ще направите сметка колко горе-долу са били правилните произнасяния на прокурорите, тоест правилно са отказали да образуват. Процентът на правилност е около 80%. Потвърдени от обжалваните, не от всички, защото се изкривява статистиката. Тоест, статистически погледнато, по-голямата част от преписките не е следвало въобще да стигат до прокурор, да се произнася прокурор по тях, а примерно е можело това нещо да се разгледа като цялостна процедура в полицията, както беше преди. Да, но сега в момента тази уредба я няма вече, ВАС отмени инструкцията на предишния главен прокурор и сега произнасянията са при прокурорите. Това е един огромен обем извънпроцесуална дейност, който струва страшно много пари и време, което също се оценява в работни заплати на прокурорите и на полицията, заема огромен ресурс на полицията, защото проверките се водят не само от районните инспектори, които са в районните управления, а когато се изпращат проверка за определен тип престъпления, които се приемат за малко по-сложни, по-тежки криминални или икономически, те се изпращат и на съответните икономически и криминални сектори или отдели в дирекциите на полицията. Да кажем, там 70% от оперативните работници се занимават с препискарска дейност, те така й казват – явна препискарска дейност. Заринати са с бумаги. Така че само си го представете хипотетично ние тръгнем, защото тук ще смесим системи, това е целия проблем и искаме да направим нашата система като тази, в която няма проверки, в същото време имаме един друг проблем, който няма да го решим едновременно с това. Ако искаме да нямаме проверки, така както няма в Германия, в Холандия, ние трябва да направим още няколко неща. 
Първо, жалби не могат да се подават при прокуратурата, тоест при прокурора, там го няма това нещо. Всички жалби се приемат в полицията и прокурорът не вижда написан на хартия или компютър никакъв сигнал, той няма как да иде при него, нали така. Гражданите нямат досег до прокуратурата. Около 1/3 от проверките, които в момента се водят, са по жалби, постъпили в прокуратурите, тоест прокурорът като му дойде на бюрото тази жалба, той няма какво да я направи, ако отменим нашата нова уредба, освен да образува досъдебно производство, защото той не може да назначи проверка, не може с едно писмо, както беше старата уредба, да изпрати на полицията – вие се оправяйте, това не е наша дейност, това е ваша извънпроцесуална дейност, или пък ако го правиш, както се правеше преди, се налага допълнителна санкция от прокурора, тоест пак същото вършим – идва, пак се произнася, образува отказ, тоест няма разлика дали е постъпила при него или в полицията. Сега е така. Ако махнем 145, да кажем, добре, аз разбирам много добре мотивите за Вашето желание да премахнете този текст от закона, обаче направете и втората стъпка, защото ако не направите втората стъпка, по мое мнение така ще блокирате работата на прокуратурата и на полицията, че от това нещо няма да можем да се измъкнем 10 години до следващото изменение на закона. Това нещо ще доведе автоматично до образуване във всяка една прокуратура на досъдебни производства по всички жалби, които преди това са вървели като проверки. Затова нещо Вие трябва незабавно, още в същия месец на влизане на измененията в закона в сила, Вие да осигурите и кадрови ресурс. Не знам дали можете да го осигурите в МВР и в прокуратурата. 
ХРИСТО ИВАНОВ: А втората стъпка да Ви позволим да възлагате на полицията? 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Не. Не може едновременно прокурорът да получава жалби и да назначава проверки, а в същото време Вие да му отнемате тази възможност. Или прокурорът няма да има досег с жалби на граждани и той няма да трябва да образува по един лист хартия досъдебно производство, или трябва да му дадете тази възможност да го изпраща на полицията и полицията да решава какво ще прави с тази жалба. В момента в България имаме легалитетен принцип, тоест аз не мога да откажа да образувам досъдебно производство или проверка по сега действащия закон. Хем прокурорът не може да има тази дискреционна власт, хем в същото време Вие му отнемате възможността за проверка. И тогава прокурорът какви ще са му възможностите за действие? Само да образува дело, нали така. 
ПЕТКО ПЕТКОВ: Да, друга опция няма да му остане. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: И тогава ние на годишна база ще имаме още 100% толкова дела, колкото имаме в момента. 13 000 дела годишно и 10 000 преписки Вие ще ме доведете до положение, в което аз трябва да водя 23 000 дела годишно. Откъде ще изкараме ресурс? После, това няма ли да бъде още много по-скъпо, защото тук говорим вече за разследващи органи, разследващият орган трябва да го прави това нещо. Тук говорим, ако се образуват дела срещу неизвестен извършител, директно за ЗОДОВ. Трябва да направим пряката връзка, прекалено дълъг срок на разследване, неразумно разследване, в момента има решения по ЗОДОВ, които независимо че няма повдигнато обвинение срещу лице, имаме осъдителни присъди по ЗОДОВ, само защото е било образувано срещу него. Тоест автоматически трябва да тръгне линията образуване срещу неизвестен извършител. В България в момента, ако не се лъжа, има около 1300 реално работещи разследващи органи, нали така? 
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: Повече са. Разследващите полицаи са хиляди. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: За дознатели говоря. Кажете ми кой ще поеме тази работа, съвсем практически Ви питам, те в момента се задъхват и имат примерно по 50-60 дела всеки разследващ полицай. Кой ще поеме тази работа? 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Сега помага оперативният състав. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Смесваме в момента две неща – или трябва да направим така, както е в Западна Европа – да дадем правото на полицай или прокурор да не назначава проверка, да не образува дело, тоест въобще да не се занимава с даден случай, или трябва да му дадем възможност, както е в момента, да извършва някаква извъпроцесуална дейност, която да не товари разследващите органи. Кому са необходими толкова много дела? Защото двойно ще увеличим броя на делата. Вие знаете примерно една Холандия, там се образува нещо като дело, то даже няма и формален акт за образуване, идва жалба, започва се нещо, на което те му казват разследване, няма уведомително писмо с диспозитив „образувам срещу лицето по този и този текст”, тоест там се води разследване по престъпление, по факт, а ние водим разследване срещу лице по факт. По тази причина тези неща въобще не стигат до прокурорите и затова прокурорите там са 650 човека. При нас според НПК прокурор е този, който е абсолютно отговорен и води цялата досъдебна фаза на процеса, всяко дело на основание чл. 219 от НПК му се докладва, праща, носи, той гледа, преценява, връща, дава указания – чл. 226 имате от НПК пак преди приключване, носи му се, гледа го, дава указания, приключва. Всичкото това нещо е обвързано с личната ангажираност на прокурор по всяко едно дело и сега като ги смесим тези две неща – махаме проверката, добре. Аз съм наясно, знам защо искате да тръгнете по този път, вероятно това е правилният път, но... Ако не предприеме някакви други стъпки, не знам какво ще стане. 
ПЕТКО ПЕТКОВ: Аз тук съм на по-различно мнение. 
ХРИСТО ИВАНОВ: Съвсем честно казано искам... 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Чисто практически просто е изключително важно това нещо да сте наясно ще се случи, ако се приеме тази разпоредба. 
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: Институтът на предварителната проверка е в НПК по настояване на тогавашното МВР, НПК от 1974 г. Когато се объркат процесите така става. НПК от 1974 г е украинският НПК, който е малко по-различен от руския, но няма нищо общо с английския и с американския. Американския процес започва с арест. Това е важното събитие. Полицията те арестува. Там им е лесно, защото не дължат обезщетение, когато те изгорят на електрическия стол и се окаже, че нямаш нищо общо, никой не ти дължи нищо. Както и да е. Нямат такъв ЗОДОВ като у нас. 
С две думи. Тази проверка е по искане на МВР, защото преди прокуратурата образуваше не повече от 7-10% от делата. Всичко останало минаваше през следствието, следователят съставя постановление за отказ и ръководи МВР като върши предварителна проверка. Смисълът на предварителната проверка е това, което се съставя все пак да бъде писмено доказателство, то не е доказателственото средство по НПК, не е протокол за разпит на свидетел, но е обяснение, подлежи на установяване, поне някаква форма на тези действия да останат после за процеса. Ако всичко се остави само на МВР в 99% от случаите ще се задействат полицейските филтри. Идваш и ме занимаваш, че си имаш изнасилен, аз имам друга работа, пие ми се кафе и те пускам. Полицията има полицейски филтри, на които казваме, че са латентна престъпност, но една част от латентната си е съвсем кинетична. Следователно хората тичат сега в прокуратурата, защото в прокуратурата коректно им слагат номер и започва, имат нещо, а в полицията викат - и като го хванеш тоя се обади, че трябва да му търсим адвокат, много е сложно. Това е. Махайки предварителната проверка, принуждава прокурора, защото той чете – луд е, но жена му е бременна, може да е така, но може и да е иначе, той ще трябва да образува. Като се образува, влизаме в ЗОДОВ – образувано срещу мен дело един брой и т. н. С други думи това са по-дълбоки води и трябва да се внимава. 
Иначе то е хубаво да няма повече работа, това е много добре, лошото е, че на практика ще стане работата повече, ще има повече полицейски произвол и въобще то ще се спука гърнето там, където най-малко очакваш. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Има и нещо друго, при нас в момента три пъти се върши една и съща работа, нали така? Един път предварителна проверка, втори път досъдебно производство, трети път съдебна фаза, където всичко се преповтаря. Там е много интересно – хем съдебната фаза е основна, а досъдебната подготвителна, съдиите ни връщат делата, но това е моя стара болезнена тема, за друг формат. Да мислим на плоскостта устност и непосредственост в съдебната фаза, той пак е смесица между американските правила и континенталната система. Хем имаме досъдебна фаза като в Германия, която събира всичко и носи на съда смляно това, което е написано, там няма устност и непосредственост, а съдията правораздава помежду папките на досъдебната фаза, хем имаме в България принципно и непосредствено като в щатите, където досъдебна фаза няма и всичко се събира пред съда и ако ние действително искаме да намалим голяма част от средствата, които се дават за провеждане на едно наказателно производство до края му защо не мислим и на тази плоскост и НПК, това е един текст. 
ХРИСТО ИВАНОВ: Може ли един въпрос. Понеже това е дискусията, която онзи ден се случи и ние искахме да я провокираме, но след това дайте да седнем и просто да видим тези ..
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Аз мисля, че ние с Вас още понеделник ще се видим следобеда в Правния факултет на Юридическия университет. 
ХРИСТО ИВАНОВ: Не, мисълта ми е да седнем чисто работно да го изработим това нещо. 
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: Ние сме правили и един количествен... Прокурорите, когато образуват някъде имаха 60-70% после се прекратява производството, когато трябва да се презастрахова. Чисто статистически. Следователите образуваха по-трудно, защото после те си го работят. Ти си го образуваш. Имаше филтър и навремето, когато съществуваше следствието и се получаваше така, че малко след като се счупи това правомощие на следствието, станаха наистина много образуваните дела, които после се прекратяват. И бяхме правили количествен анализ колко пари струват тези дела. Защото и това е много скъпо. Трябва всичко да се обмисли, защото воденето на дела нахалост е скъпо, оставянето пък на всичко в ръцете на полицията обрича на беззаконие и незащитимост хората. И то е скъпо. Трябва да се намери много точно балансът. 
ХРИСТО ИВАНОВ: От 2 два месеца сме имали разговор с главния прокурор да отговорим за областите в НПК, които от Ваша гледна точка дефинирано да почнем къде се късат нещата. Сигурен съм, че рано или късно ще стане. 
Що се отнася до този текст, разбираме, че ражда много дискусии и проблеми, имате моята гаранция, че ние в този му вид няма да го вкараме, преди да сме обмислили всички тези неща. В този смисъл ще седнем в един момент във формат, който е само за това, подозирам, че ще ни трябва един ден работа, за да стигнем до някакви варианти, които да ги обмислим. Румен, ако би имал интерес да се включи, ще съм му много задължен. 
МИХАЕЛА ПЕНЧЕВА: Използвам форума, за да повдигна въпроса за реформата в съдебната система, която касае младите юристи. За нас тази реформа  е очаквана и желана, защото това, с което ни предстои да се сблъскаме, а част от нас вече са се сблъскали, влияе до голяма степен за желанието за развитие, на кариерното израстване, на формирането на младите като компетентни кадри за развитието на съдебната система. Ако искаме тази система да работи, то ние трябва да започнем в самото й начало да изграждаме нейния капацитет и потенциал и т. н. 
По отношение на измененията в конституцията в сдружение „Юстиция” все още не сме излезли с официално становище, предстои да бъде внесено такова, работим по проекта. 
Разделението на две колегии за нас не е притеснително, по-скоро се присъединяваме към мнението на прокуратурата за това, че наблюдаваме дисбаланс относно пропорциите, които са заложени в участието на членовете в двете колегии предвид тази на съдийската и прокурорската квота. 
По отношение на това, че се наблюдава функцията на главен инспектор да бъде заемана единствено от съдия с определен юридически стаж, ние намираме за смущаващо, тъй като такова ограничаване считаме, че не би било адекватно и респективно трябва да бъде по-широко полето за тази промяна. 
Относно измененията в ЗСВ, особено тези, които засягат младите юристи в началото на техния кариерен път, този проблем, който е дискутиран в нашите среди много широко, виждам подобрение на ефективността, която този стаж определено трябва да има спрямо юридическото образование. Но позволете ми да направя една такава бележка. Аз съм завършила във Варна, за мое най-голямо щастие съм имала възможността да работя със съдии от Окръжен съд, гр. Варна. Там се въведе практиката студентите да започват своя юридически стаж от трети курс. При нас взаимодействието между съд и млади колеги е на изключително високо ниво. Това го предостави като възможност бившият председател и сегашен на Апелативен съд, гр. Варна - г-жа Аракелян, която отвори вратите на съда за нас. С нас са се занимавали съдии както от гражданско, така и от наказателно отделение. Колегите имат възможност да се докоснат до дела в трети курс, да пишат актове в четвърти курс, тоест тук идва и другият парадокс – когато ние започнем своя 6-месечен стаж, попадаме в ситуация, в която ние сме виждали това, което трябва тепърва да видим. 
Считаме, че по-адекватно би било този стаж да бъде прелят с юридическото обучение, тоест необходима квалификация след това за запознаване в дълбочина работата на съда, съгласни сме, но това да бъде включено и по време на обучението. Не можем да абстрахираме една професия, която изисква имплементация на практиката в теорията и изграждането на един юрист като активен мислещ субект, а не просто като човек, който умее много добре да чете учебници. За да изградим това и хората, които ще мислят после и ще реализират стратегията или каквито и да са проблеми, то трябва това нещо да бъде заложено в целия процес на изграждане и формиране на един юрист. Забелязах, че има внесени промени, свързани с това да има определена оценка на личностните качества на кандидат юриста, но според мен трябва да се наблегне и на основните интереси – специализацията, която всеки един колега би могъл да получи. Защото при нас се получи така, че всеки един колега, който участваше в тази неформална форма на образование, доби квалификация в определена тематика – било то наказателна, било гражданска или търговска. Това нещо беше изключително добре оценено на всички последващи изпити, на които колегите са се явявали с ясната представа какво те искат да правят. Надявам се по тези въпроси да има по-широко обсъждане, защото това засяга изключително много колегите, които в момента се сблъскват с цялата процедура, свързана и с първоначалното назначаване – конкурси, които Вие знаете са изключително тежки, изключително продължителни, с резултати, които винаги предизвикват бурни реакции предвид и последващите премествания и повишавания. Така че това е нашето мнение, радваме се, че има въведени правила за електронно управление и електронното правосъдие, това за нас е изключителна глътка въздух, защото мисля, че е дълго чакано. Пак казвам, от опита във Варна при нас беше въведено на един ранен етап и е добре работещо до някаква степен. 
Това са нашите мнения и препоръки, готови сме да откликнем на всичко, което е свързано с дискусии относно промените, засягащи младите колеги, ще се радваме това да се случи.
Благодаря Ви. 
ХРИСТО ИВАНОВ: Благодаря Ви за задълбоченото мнение. Ще коментирам специално това, което се отнасяше до стажовете. С промените в ЗСВ уреждаме стажовете, защото традиционно това е предмета на ЗСВ, паралелно сме почнали един процес на обсъждане на необходимите промени в така да се каже университетската фаза на Вашето образование, които ще доведат вероятно до някакви промени. Така че там мислехме наистина за някакво по-засилено застъпване на практическото обучение и на тази фаза. 
Що се отнася до специализацията, то може би не става съвсем ясно от текста, но ние предвиждаме човек да кара стажа си на едно място. Ако иска да специализира гражданско - ще е в гражданско отделение, ако иска наказателно - можете само в прокуратурата да си изкарате стажа. Като алтернативи са изброени, защото очевидно, че сега минаването през всички институции е изпразнено вече от това съдържание, което е имало някога, така че сме заложили по-скоро на някакъв тип профилиране. С това отговарям на тази Ваша ремарка. 
Що се отнася до ситуацията с прокурорската колегия във ВСС, вързани са ни ръцете по отношение решение 3. 
От една страна, искаме да излезем от него, от друга страна, решението трябва да се спазва и изисква дори за тези промени Велико Народно събрание, така че някак си трябва да вземем решение като професия какво искаме. Аз съм съгласен, че за да изпълним международния стандарт по отношение на съдиите, това, което се получава в страната на прокуратурата до голяма степен е въпрос на какво е възможно. Това е защото, от една страна, трябва да се гарантира международен стандарт по отношение на съда. Все пак съдът е крайъгълният камък и трябва да продължим по същия начин, което очевидно на много хора не би им харесало. Ние трябва най-накрая да вземем решение и да престанем да се кълнем, г-н Герон, в това решение 3 и да го разширяваме само и само да спрем всичко. Просто е въпрос и малко на професионална отговорност, според мен. 
ПЕТКО ПЕТКОВ: Само две изречения и от мен, понеже имам опит, който ми позволява да оценя ползата от практическото обучение по време на студентските години. В СРС може би от 4-5 години имаме стажантска програма, в която всички студенти по право, разбира се, след предварителна селекция, защото страшно много са кандидати, стажуват по цяла година в съда, всеки със своя си съдия патрон, който се сменя веднъж в годината, за една учебна година - два патрона. Абсолютно неизброими са ползите на един такъв тип практическо обучение по време на обучението по право. За момента то може да бъде осъществено, естествено, само на доброволни начала, но както каза и министърът, анкетата за необходимите промени в наредбата за висшето образование по право вече е активна, така че аз мисля, че тук има сериозно поле за промяна, когато изработваме новата наредба. 
БОГДАНА ЖЕЛЯВСКА: Аз ще бъда изключително кратка.
Уважаеми господин Министър,
Уважаеми господин Заместник-министър,
Колеги, ние както Съюзът на юристите и Асоциацията на прокурорите още нямаме готово написано становище по целия законопроект, защото той наистина е много обемен, сега пак ще се събираме днес, събота и неделя, за да можем да приготвим цялото си становище. Разбира се, ние сме си дали становище по стратегията, но имаме и конкретни неща, има доста добри неща в законопроекта, има неща, които ще критикуваме, но смятам, че това ни е работата – да критикуваме и да си казваме мнението. Смея да кажа, че може би правилно съм разбрала, нека да се спра на конкурсите например. Конкурсите за повишаване правилно ли съм разбрала, че отпада събеседването? 
ПЕТКО ПЕТКОВ: Да. 
БОГДАНА ЖЕЛЯВСКА: Това ние го отстоявахме много усилено, така че наистина поздравления за това нещо. 
Другите конкурси може би Вие ще обясните, защото колегите масово недоволстват от есето основно, това ще трябва да бъде обяснено. Слушайки обаче становищата на колегите, наистина г-н Герон е изключително прав, че освен ЗСВ, конституцията, трябва да имаме визия какво ще се променя от процесуалните и материалните закони, защото  аз съм цивилист и говореха и пеналистите, има много промени, които чукат на вратата ни. Ние говорим непрекъснато, че обществото няма доверие в съдебната система, има дефицит на справедливост. Да, но това  е една от причините. Защото примерно ГПК е трагичен, ние работим от 2008 с него. Сега има проблеми особено с практиката, както каза г-н Герон, и с целия процес, ако щете и двустранна размяна на книжа. Да не задълбочаваме нещата. Има много граждански закони, които трябва да бъдат пипнати, чувам в наказателното право по същия начин е процесът, тоест трябва да има една визия, да се види какво ще променим, за да вървим напред. Също е и с проблема за вещите лица. Тоест, да, ЗСВ е толкова обемен, защото и електронното правосъдие – адмирации за това, казвам, че не съм голям експерт по тези неща, но и не съм го чела задълбочено в тази му част. Имаше проблеми, дано да сте успели да ги разрешите. При предишни работни групи се поставяха въпроси във връзка с електронното правосъдие, не зная дали като цяло са решени, на това Вие ще ми отговорите, там са издаването после на решенията, с изпълнителната сила и изпълнителните листове, не зная точно как сте успели да ги решите. Дано да сте успели, адмирираме го това нещо. 
За стажа – благодарим за възможността да участваме в работната група за промените в образованието. Наистина на стажа трябва да бъде дадена някаква тежест, такава, каквато трябва да има, а не просто някакъв формален стаж, който не представлява нищо, защото ние от БСА също имахме една стажантска програма и виждаме как колегите, младите колеги идват и искат да работят и научават много от съвместната работа с колегите и си представям ако това нещо се институционализира по правилния начин и след това наистина има съответните изпити. Така че има много неща, които са много положителни. 
Ще си представим становището, но просто е наложителен някакъв график, визия кое законодателство трябва да се промени. Да, разделянето на ВСС, структурата на съдебната система Вие казвате, че трябва да се започне оттам, да, така е, но после трябва да вървят заедно нещата, защото в противен случай ще се стигне до същите резултати. 
ХРИСТО ИВАНОВ: Благодаря, г-жо Желявска. Ще бъде полезно становището. Темите са много, ние по електронното правосъдие ще трябва да направим съвсем отделна кръгла маса, на която да се дискутира, защото виждате, че в един формат изобщо не могат да се изчерпат всички теми, но молбата ми е, обозначавайте нещата, които подкрепяте не заради наше удоволствие, а защото когато в крайна сметка трябва да се получи картината, ако има едно изречение хубави неща, но ние не ги знаем кои са. Молбата ми е просто където има някакви неща...
Второ, по процесуалните кодекси. Абсолютно съм съгласен с Вас и ние по никакъв начин не смятаме, че с това се изчерпва реформата. Истината обаче е, особено що се отнася до гражданския процес е, че всички са съгласни, че трябва нещо да се направи, в момента, в който влезеш в конкретен разговор се разпада разговора на много различни мнения, аз малко се чудя как този процес... Иначе що се отнася до министерството, ние сме абсолютно твърдо зад това, че трябва да се направи нещо, ясно е това, но някак си аз от самото начало моля от ВКС да излязат с някакви концепции поне. Това са институтите, които според тях трябва да са, за да се даде някакво авторитетно начало, но всеки, който даде предложение ще го използваме като отправна точка. 
По същия начин с НПК казах, че разговаряме с главния прокурор с такава молба все пак прокуратурата да даде някакъв тон за песен, така да се каже. 
Есето. Аз се радвам, че то предизвика такъв вихър от остроумия, които показа, че ние сме готови да поемем това предизвикателство, но мисля, че доста диспропорционално внимание получава то. 
Откъде идва тази идея? 
Това, което ние сме въвели е един факултативен материал за оценката, която се прави на етапа на събеседването, тоест есето няма да има самостоятелна тежест при оценката. Въпросите, които биха могли да хрумнат на някои в комисията, за да зададат на един или друг кандидат, което се прави. Комисията задава въпроси за Вашата мотивация и за някакви такива неща, но никой не знае ако на Вас ви ги зададат дали и на мен ще ми зададат същите въпроси. Даваме възможност те просто да бъдат поставени за едно писмено изложение. И все пак нашата професия изисква умения за писмено изразяване, не виждам нищо толкова страшно когато се дойде до събеседването, комисията да може да погледне един текст и по него да си състави допълнително впечатление за кандидата, няма да има допълнителна тежест самостоятелно да се оценява, просто е допълнителен материал. Мисля, че чак толкова голям проблем не е. 
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: Само две неща да спомена. Само в България възприехме френската система човек от студент да може да стане съдия. Лошо е, че това стерилно отделяне на една каста хора, както и да ги формирате – с есета, със стихотворения, говоря за бъдещето, мен лично ме плаши, защото ролите на юристите са различни, но е много важно и най-важното нещо го каза днес тук г-н Герон – ако ние не питаме адвокатите за съдиите, прокурорите и следователите, и не питаме съдиите, прокурорите и следователите за адвокатите, ако ние не сме юридическа гилдия, нищо не правим. 
ХРИСТО ИВАНОВ: А колко пъти се срещнахте с Висшия адвокатски съвет?
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: Аз съм им писал няколко неща, и сигнали. 
Това е страшно, защото в момента най-важното нещо е, че една група съдии реформира законодателството, което ще доведе после до реванш и това е страшно, аз го гледам тук. Тук 90 на 100 от конфликтите са между съдии, честно казано, защото всички са решаващи органи. Ще бъде страшно, защото и в момента на съдии им се отменят решения, защото не членуват в правилен съюз, във вреда на страните и въобще по тази пътека е страшно. Това искам само да кажа. Помислете за този аспект. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Това е вариант за разговор и то много сериозен – дали като ги отделим и ги качим толкова високо, не трябва да спрем да ги назначаваме на 25 години, това е друга тема. 
ПЕТКО ПЕТКОВ: Всъщност то това е темата. Защото всички знаем, че добрият съдия и прокурор е не само добър юрист. Той е и добър човек и емпатичен. Целта както на есето, така и на оценката на личността е да видим мирогледа, да видим начина на мислене, да видим правните рупори във всяка личност, защото аз съм влязъл в тази система на 25 години и признавам си, житейски не съм бил готов за това. Всички знаем, че с огромната власт, която тази професия дава, когато не си житейски развита личност, когато не си социално изграден, шансът от едно залитане е огромен и то точно така се получава. И това е основната цел на есето – да ни покаже някакви такива индикатори. 
ХРИСТО ИВАНОВ: Не само във Франция е това с есето. Иначе за възрастта съм съгласен, чехите например промениха конституцията, качиха минимална възраст за влизане в магистратурата 30 години. Но представям си от сдружение „Юстиция” какво ще кажат за тази работа. Така че аз съм съгласен да коментираме този въпрос, сега е моментът, моята задача беше да отворим конституционен дебат, сега допълнително продължават да се правят предложения. 
ДАНИЕЛА ИЛИЕВА: Господин Министър, ние сме готови със становището си, в понеделник ще бъде изпратено. 
Ние вземаме отношение по въпроси за статута на главния секретар и на съдебния администратор и не подкрепяме това, което е записано, защото назначаване и освобождаване не сме съгласни да се извършва от съдебния администратор, защото както е записано в мотивите на закона, освобождаване от задължение и разтоварване на председателя. Председателят винаги във всеки един момент може да делегира права на съдебния администратор, на заместник-председателя, за да се разтовари от този ангажимент. В един момент ще се получи, че съдебният администратор назначава, а председателят какъв е? Имаме един работодател, имаме един човек с представителна власт на юридическото лице и някакси ... И какво ние ще кажем на председателя – гледай си работата, защото мен ме назначава съдебния администратор. 
Това е най-важното, което и в становището сме писали, то след това поражда всички други неща. 
Чисто статистически изготвя справките. Той не може да ги изготвя, защото за това си има отделни длъжности. Може би организира, контролира. Но всичкото идва от назначава, представлява съдебната администрация. Становището на колегите е категорично в тази насока. И хубавото е, че в управителния съвет членове на управителния съвет са трима съдебни администратори. 
Благодаря. 
БОЖИДАР КЪНЕВ: Ще бъда кратък и тъй като общо взето по-голямата част от нещата се доизясняват именно в дебати и дискусии, но ми се струва, господин министърът, че имам няколко въпроса още от първата ни среща. Ако си спомняте, депозирах един вестник и на другия ден имаше резултат и на другия ден се отприщи Ваш принос ли е действително, защото... Независимо от това печелите едно задочно благодаря от името на колегите. 
ХРИСТО ИВАНОВ: Благодаря Ви. 
БОЖИДАР КЪНЕВ: Но независимо от това в подкрепа на това, което се каза, в крайна сметка съдебната система е един кошер, в който се събира медецът и някой след това го вади и тук присъстващите все пак трябва да се уточни коя е работната пчела, който е пазачът на входа, коя е майката, а кой е и търтеят, защото и без него не може, но в крайна сметка в дебатите, които се водят за момента, липсва един много важен момент – в някои от случаите липсва критичния анализ. Той пък от друга страна има своите изисквания – много е важно по какви критерии, по какви цели, за да се стигне до разумния резултат. И обществото, което е настръхнало и следи внимателно това, което става, е точно, че нямаме време да правим нови отлагания във времето и това, което г-н Герон каза и е абсолютно прав - отмяната на едната наредба абсолютно не препраща към другата, но ако ще чакаме 15 години да се решат проблеми, това вече е абсурд. От името на нашето сдружение Ви пратихме този материал, в който от 2001 г. има малко исторически поглед, но 14 години по-късно проблемите са абсолютно същите, даже по-задълбочени. 
Вчера в СРС завърши едно дело, където един материален интерес от гледна точка на държавата, ако щете и на бюджетното финансиране на системата, е за 27 милиона, води се от 2008 г. и едва вчера в продължение на година и половина след всички възможни игри, които дава в настоящия момент и ГПК, и НПК, се протака решенията, минавайки през 3-членен състав, сега вече за м. декември е насрочен 5-членен състав, но конкретният пример – година и половина две вещи лица се съдят за това, че са дали заключение в административния съд, което доказват правотата на фиска. Да не влизам в подробности, но става дума за 27 милиона. И вещото лице, което си е свършило и е приета работата му, го съдят за клевета за това, че е поискал да се изяснят в съдебна зала конкретни истини. Това, ако беше някакъв извънреден и изключителен случай... 
Приключвам с това изказване на г-н Лозан Панов в тази зала, когато защитаваше неговата концепция, не знам Вие бяхте ли в състава, когато се изслушваше, той каза нещо много важно – къде е мястото на вещото лице в австрийската система. Не е долу между спорещите страни, не е между адвоката и обвинителя, а горе при съдебните заседатели. Ако Вие успеете това да направите, ще имате не само подкрепата, но действително ще преобърнете с години нещо, което се е трупало, защото някои все още твърдят, че проблемите са 25-годишни. Те са над 70-годишни, защото много от нещата все още стоят от 1949 г. насам непроменени. И в ГПК и в НПК има някои пунктове, които пречат на развитието на системата. 
Пожелавам Ви наистина да успеете в това, което правите. Готови сме да бъдем съавтори. 
ХРИСТО ИВАНОВ: Само едно изречение. 
Благодаря Ви. Казвам следното – разпратени писма са, за да започнем да работим по закон. Ще стъпим, разбира се, на това, което СЮБ са изработили, ще ползваме всички неща, но нека все пак има гледна точка, че заради особеностите на конкретния случай със смяната на тази наредба, че това остава определена несигурност в наличната правна уредба. Този текст нека да си влезе в сила. Ангажиментът ни е да почнем да работим по законопроект, ако заедно наистина постигнем консенсус, ние няма да има нужда да чакаме 15 години. Защото сега като се откажем от наредбата, ще почнем да бързаме със законопроекта и пр., да си го изработим като хората. 
ХРИСТО КОЛЕВ: Уважаеми колеги, съвсем накратко ще отбележа най-наболелите теми както в промените в ЗСВ, така и в конституцията, които са взаимосвързани. 
Ще започна с разделянето на ВСС на две колегии. С това ли ще постигнем най-добра съдебна реформа? Мисля, че по това становище сме Ви изпратили официално, може би чрез нашия председател. 
Мога да щрихирам някои основни неща, с които не сме съгласни, но да се има предвид, че с голяма част от това, което се предлага, сме съгласни. 
Поддържам колегите по отношение на техните становища, които бяха днес наведени. Не сме далеч от становищата за предварителната проверка, отпадането й, тъй като след това рефлектира върху нас и дейността ни. 
Също така трябва да си признаем, че трябва да имаме такъв закон за вещите лица, тъй като ние на базата на това, на тази действаща в момента наредба, определяме тяхното възнаграждение, а повярвайте ми, от опит знам, че трябваше да си взема лупа, за да взема вещо лице на територията на България, за да назнача метрологична експертиза. 
ХРИСТО ИВАНОВ: Само да не очакваме, че със закона ще се появят експерти по металургия. 
ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: То ако се направи както трябва законът... Проблемът е в това, че в момента се харчи на калпак, а не се оценяват по-сложност и специфика съдебните експертизи...
ХРИСТО КОЛЕВ: Също така ВСС осъществява контрол по ЗСВ за изразходваните средства за експертизи, нали така. Тук е редът да стане малко по-осторожно вниманието върху нашите действия, на разследващите. Да, вярно е, ние имаме самостоятелност да назначим една, втора и трета експертиза... Но на по-късен етап мога да назнача много по-правилно издържана. Това никой не ни ограничава във времето, аз после трябва да поправям грешките си като разследващ на предходния колега. 
Промените в ЗСВ и Конституцията също трябва да вървят паралелно. Не споделяме становището да имаме такова разделение. Тук е редът да кажа защо. 
Един от основните проблеми, които засягат магистратската гилдия в лицето на следователите, това е кариерното израстване. Ние веднага ще бъдем поставени в една зависимост от прокурорите, които тази колегия ще трябва да решава нашето кариерно израстване. Съдийската гилдия е като професия малко по-близка до нашата, имам предвид участието в съдебното заседание. От тази гледна точка съдиите имат поглед върху нашата работа. 
Прави ми впечатление възможността представител на изпълнителната власт във Ваше лице да прави предложение за назначаване на ръководители и техни заместници в органите на съдебната власт. С това не сме съгласни. 
Първоначалното назначаване в ОСВ може и да бъде допуснато само и единствено в първоинстанционните органи на съдебната власт, не да се прескача първото ниво. 
Искаме също така да вземем отношение по израстването на младите юристи. Прави ни впечатление, че доста обширно, но трябва да Ви кажа какво става в случая, когато дойде един стажант юрист. Вярвайте ми, аз не съм излязъл от органите на съдебната власт, когато е текъл моят едногодишен стаж в прокуратурата, в съда и в следствието. Колегите отиваха на мач, а аз бях с една чанта с 25 прокурорски преписки. Имам чувството, че младите колеги едва ли не абдикират от това, което се случва, дори не знаят точно нашата работа, но има и такива, които вземаха дейно участие, ползваме ги в различни действия. 
ХРИСТО ИВАНОВ: Точно за това предвиждаме да се концентрира стажът на конкретни места и се надяваме, че когато има сериозен изпит, а нашите намерения са той да стане такъв, особено при положение, че ще имаш право да се явяваш само 3 пъти, след което ще губиш възможност да станеш практикуващ юрист, това ще почне да кара стажантите да се отнасят по-сериозно към стажа. Тук формулата е наистина сериозен практико-теоретичен изпит, фокусиран върху неща, които трябва и могат да се научат само по време на стажа, плюс възможност за Вас да правите конкурси, защото в момента, в който започнат да отделят сериозно внимание на стажа, мотивираните ще започнат да искат в ОСВ да се вкарат стажовете, което на Вас пък ще Ви позволи да подбирате тези, които са най-читави. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Е, как, г-н Иванов, ще ги подбираме, като ние нямаме абсолютно никаква възможност да кадруваме в системата хората от ОСВ? Как ще ги подбираме?
 ХРИСТО ИВАНОВ: В какъв смисъл кадрувате?
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Те вървят всички на конкурс. 
ПЕТКО ПЕТКОВ: За стажантите става дума. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: А, стажантите ще ги подбираме, те после трябва да се върнат в органа на съдебна власт. 
ХРИСТО ИВАНОВ: Говоря за стажа, че когато проблемът със студентите, които едни са мотивирани, други не са, се решава с това да може да си ги подбирате. 
ХРИСТО КОЛЕВ: Това е предложение, което трябва да залегне някъде. 
ХРИСТО ИВАНОВ: То е залегнало. 
ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Аз ще бъда съвсем кратък и то връщайки се на основната тема по тази точка за ЗСВ. Ние от участието в ГС разбрахме едно и от много време го повтаряме, поне за нас ни се струва, че следва да се изяснят понятията съдебна система и съдебна власт, защото непрекъснато наблюдаваме едно объркване при тяхното ползване. Ето, даже като пример ще дам, в сайта на МП в раздел съдебна власт соят вещи лица, което за нас е някакъв абсолютен нонсенс, и то не само за нас е така, но ни се иска някъде при работата по закона, било в обосновка или в нещо друго да може да го прочетем това нещо – кои са елементите на съдебната система у нас, като се обсъждат веднъж и втори път, в какви функционални и структурни връзки са. 
Ще кажа в подкрепа на това, което каза г-н Герон, че в момента основният акцент е върху прокурорите и съдиите, трябва да се обърне внимание, според нас, и на цялата съдебна система, защото в съдебната система естествените съюзници на магистратите това са и съдебните служители, и вещите лица, и другите хора, които имат отношение и поглед върху работата по правораздаването. 
Второ, имам молба към г-н министъра, поне два реда да има в обосновката към закона относно прехвърлянето на компетентността по издаване на наредба за вещите лица от министерството към ВСС. 
ХРИСТО ИВАНОВ: Вие нали подкрепяте това нещо? 
ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Аз като физическо лице мога сега да Ви кажа да, но по принцип организациите... Ние го подкрепяме, пак ще кажа, при положение, че се предостави съответният капацитет и компетентност на ВСС - права, задължения и отговорности да извърши тази дейност. Защото досега чуваме от ВСС - тук никъде не пише, че ние трябва да се занимаваме с това. 
ХРИСТО ИВАНОВ: Е в закона вече го пише. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Господин Герон има думата. 
ЙОСИФ ГЕРОН: Първо, действително предлагам много сериозно да се помисли за възрастов ценз за съдийството.
ХРИСТО ИВАНОВ: Предложете го, г-н Герон, предложете го. 
ЙОСИФ ГЕРОН: Не е проблемът корупцията, не е проблемът толкова незнанието, колкото именно строене на едни конструкции, нямащи нищо общо с живота. 
Второ, покрай електронното правосъдие, дали не би могло и предлагам колегите да помислят за възможно препращане на дела, които се гледат в закрити заседания. От натоварените към ненатоварените съдилища. Тоест вместо да командироваме съдията от Брезник... По електронен път се праща, а пък специално СГС е заринат от производства. 
Другата революционна идея може би не е мястото в ЗСВ, но да се сложи един минимум, дали ще е 1000 или 2000 лева, за гражданско-правните дела говоря, до който минимум съдията мотиви да не пише. Не може за 200 лева иск да изпише 20 страници мотиви, грехота е. 
Другото, което ми хрумна сега, докато слушах колегите пеналисти, защото винаги е хубаво страни като слушаш, нашата администрация е пълна със стотици агенции. Не ги знам вече колко стотин са. И може би помислете, колеги, като обсъждате в гилдиите тези въпроси с предварителните проверки да си отиват към Агенция „Закрила на детето”, към Агенцията за финансов контрол, надзор и т. н. Прокуратурата, всички знаят, че е зарината с какво ли не. 
Благодаря. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Господин Иванов, имате думата за заключителни думи и да Ви благодарим, че успяхте да дойдете на заседанието ни. 
ХРИСТО ИВАНОВ: И аз Ви благодаря, благодаря за конструктивния тон. Чакаме писмените Ви становища. Както казах, предвиждаме поредица от тематични дискусии, като се очертаят спорните въпроси, като минем отвъд проблема за есето и навлезем в малко по-сериозните теми. Тук всъщност само Вие повдигнахте една от ключовите теми – съотношението между общите събрания, председателите, административните ръководители, в прокуратурата изобщо не се стигна да ги коментираме тези въпроси. Така че очаквам доста още да се разорава темата. Ние, пак казвам, ще дискутираме, докато не усетим, че всъщност се оформят мненията. И в този смисъл ще очакваме да продължите да се включвате в тези дискусии. Ще държим връзка за предварителните проверки и за електронното правосъдие ще направим една отделна дискусия, защото там всъщност сериозната промяна в ежедневието на правосъдието ще дойде оттам и е много важно как ще се случи това нещо. Това винаги е една тема, която доста се пренебрегва, а всъщност е вероятно най-сериозната. 
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: По отношение на електронното правосъдие, на статута на магистратите, това наистина са много важни неща. Примерно за статута на отстранения от длъжност, по отношение на тази давност, това засяга всички магистрати. Там имаме предложения. 
ХРИСТО ИВАНОВ: За това също ако искате можем да направим друга среща. 
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: Добре, благодарим на министъра и заместник-министъра за участието им. Дава се възможност на организациите да изпратят подробни писмени становища. 
Колеги, ние засегнахме доста сериозно точка 2, така че да минем на точка 3. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Господин Герджиков, по точка 1 ще има ли акт? 
ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Предлагам да има, в смисъла на следното – че гражданският съвет изразява своята удовлетвореност от дадените разяснения от министъра на правосъдието г-н Христо Иванов и от заместник-министъра на правосъдието г-н Петко Петков по повод на проведената дискусия и изразени становища от представители на организациите, членуващи в съвета, и касаещи предвижданите нормативни промени, както и предоставя възможност на участващите в работата му организации, в срок до 15 юли 2015 г. да представят свои писмени становища и аргументирани предложения относно публикуваните проекти за изменения и допълнения в Закона за съдебната власт и Конституцията на Република България. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Добре. 
Преминаваме към т. 3 - Анализ на ефективността на Комуникационната политика на Висшия съдебен съвет (ВСС) и на напредъка в изпълнение на Плана за действие за изпълнение на Комуникационната политика на ВСС – в изпълнение на т. 12 от раздел ХІ от Годишната програма на ВСС. Това е по същество последната точка, която трябва да обсъждаме и тя е за сведение. 
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: По точка 4 – Организационни въпроси. Приемане на медиаторите, като тук имаме организации, които са казали да се гласува „за”. Да приемем за член. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Коя организация? 
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: На медиаторите. Имало е заявление. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Аз сега чувам. 
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: Герон го каза, нали затова го предложихте. 
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Не, той го предложи по принцип. 
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: Добре, значи нямаме друго. 
ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Само в тази точка искам да кажа две думи. 
През м. март нашата организация направи предложение г-жа Даниела Костова, предишния съпредседател на ГС във връзка с усилията, които положи за запазване на ГС, помните в каква ситуация й се наложи на нея да работи, да бъде разгледана във ВСС възможността да бъде поощрена за тази й дейност в ГС. Досега нищо не се е случило по този въпрос, не знаем да има разглеждане. Писмено ще поискаме от нашата организация да получим отговор защо е неглижирано това наше предложение от ВСС. Не го правим само зарази персоналния й принос, а защото според нас всяко положително усилие, което води до някакъв резултат, би трябвало да бъде отличено. Ние много често се концентрираме върху негативите, говорима за корупция и не знам какво още, а за положителните резултати не обсъждаме да бъдат поощрявани.
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: Ще направим справка и ще придвижим нещата. 
Добре, колеги, приключихме ли по дневния ред?
ПРЕДС. ГЕРГАНА МУТАФОВА: Някакви предложения за следващото заседание? 
ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Най-вероятно ще бъде през м. септември. Ако няма нещо извънредно. На нас ни се иска да се върнем и на това, което преди бяхме решили – ГС да приеме някакъв вид план за своята дейност, базиран на интересите на повечето от организациите – 2-3 приоритетни точки да има. 
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: Добре, ориентировъчна дата 25 септември за редовно заседание на ГС. Организациите към 25 септември да предложат идеи за план за дневния ред на ГС докрая на 2015 г. 
ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Има такива материали – от БСА има, от колегите от „Юстиция” има, както и от Сдружение „СЕФИТА“. 
ПРЕДС. РУМЕН ГЕОРГИЕВ: Добре, колеги, изчерпахме дневния ред, закривам заседанието. Благодаря на всички. 
 (12,50 часа)

СЪПРЕДСЕДАТЕЛ НА 			СЪПРЕДСЕДАТЕЛ НА
ГРАЖДАНСКИЯ СЪВЕТ 			ГРАЖДАНСКИЯ СЪВЕТ 
ОТ ВСС 							ОТ НПО
						 			
РУМЕН ГЕОРГИЕВ 				ГЕРГАНА МУТАФОВА

Протоколирал:И. Йосифова -
технически сътрудник