ГРАЖДАНСКИ СЪВЕТ 
КЪМ ВИСШИЯ СЪДЕБЕН СЪВЕТ
ПРОТОКОЛ №28
от заседание на Гражданския съвет към ВСС,
проведено на 03.06.2016 г. 
На заседанието присъстват: 
От страна на неправителствените и професионалните организации: 
Г-н Любомир Герджиков –  съпредседател на Гражданския съвет от НПО (представлява Сдружение „СЕФИТА” и Камарата на независимите оценители в България),  
Г-н Николай Кръстев (Камара на следователите в България),
Г-н Евгени Иванов (Асоциация на прокурорите в България),
Г-жа Албена Желязкова (Българска асоциация на вещите лица и експертите), 
Г-жа Кети Бозукова (Съюз на юристите в България),
Г-жа Весела Павлова (Асоциация на българските административни съдии), 
Г-жа Даниела Илиева (Национално сдружение на съдебните служители),
От страна на Висшия съдебен съвет:
Г-жа Светла Петкова – съпредседател на Гражданския съвет от страна на ВСС, 
На заседанието присъства и г-жа Радослава Йорданова – и. ф. административен ръководител – председател на Районен съд, гр. Ихтиман. 
Заседанието протече при следния дневен ред: 

Точка 1 – Обсъждане на проект на Кодекс за административните нарушения и наказания.
Точка 2 – Разглеждане на становища и предложения от организациите, участващи в Гражданския съвет към Висшия съдебен съвет във връзка с проведените обсъждания на Пътната карта за реализиране на актуализираната стратегия за реформа на съдебната система, както и сформирането на работни екипи
Точка 3 – Организационни въпроси. 
(9,45 часа)
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Уважаеми колеги, запознати сте с дневния ред, той беше публикуван преди доста време на страницата на Гражданския съвет към Висшия съдебен съвет. 
Предлагам да преминем към т. 1 от дневния ред. Госпожа Петкова ще каже няколко встъпителни думи. 
ПРЕДС. СВЕТЛА ПЕТКОВА: Колеги, ще започна по тази точка, която е включена в днешния дневен ред въз основа на плана за работа на Гражданския съвет, а той беше съобразен с предстоящите нормативни промени. Една от тези промени касае и Кодекса за административни нарушения и наказания. Както знаем, най-старият закон, по който правораздаваме в такава важна област като административните нарушения и наказания, е законът от 1969 г. След този период този закон е претърпял многократно промени, изменения и допълнения, но така или иначе в този си вид, дори с тези промени, той не може да отговори на съвременните условия за развитие на нашето общество и изобщо за регламентиране на административните нарушения и наказания. 
Пред нас днес е проектът за новия кодекс, преди това се работеше в годините и по други проекти, но този е предмет на обсъждане и евентуално на приемане от Народното събрание, което вече би трябвало да е на дневен ред с оглед и продължаващата реформа  в съдебната система. 
Поканили сме на нашето заседание колегата, която е председател на Районен съд, гр. Ихтиман - г-жа Радослава Йорданова, която работи по тази материя. Също така има нейни статии в „Общество и право”, в адвокатското списание, където на тази тема има, и то доста, добри критични бележки по проекта за кодекса, а така също и доколкото разбрах, изготвя и дисертация, запозната е с тази материя, затова я поканих да ни каже няколко думи за този проект, за критичните моменти и съответно след това е хубаво да се вземе решение, защото знаете, че в Съвета за съдебна реформа обсъждат именно такива законопроекти и аз мисля, че г-н Герджиков, който участва в този Съвет, ще депозира и становището на Гражданския съвет, когато проведат обсъждането. 
Давам думата на г-жа Йорданова. 
РАДОСЛАВА ЙОРДАНОВА: Здравейте, приятно ми е да участвам в този формат. 
Ще продължа изложението на г-жа Петкова в смисъл, че за съжалени твърде много се неглижира проблемът относно производството по установяване и наказване на административни нарушения. Някак си и законодателят, а и голяма част от правната ни общност, гледат с пренебрежение на това производство, тъй като е факт, че в голямата си част то е с малък материален и обществен интерес, от една страна. 
Но ако погледнем годишните отчети на съдилищата, повече от половината от наказателните дела всъщност са административно-наказателни производства на първа инстанция. Тоест това е най-масовото производство, което засяга обществеността, обикновените хора – това от друга страна. 
Едновременно с това има много натрупани с годините проблеми при правоприлагането. Аз смятам, че е излишно текст по текст да се разбиват, защото всеки има различно мнение по въпроса, тук мога да кажа само моите виждания за нещата, но най-важното според мен е, че този проект е изготвен и предложен за обсъждане, без да има какъвто и да е анализ на проблема. Нито в мотивите, нито преди това, когато се обсъждаше – доколкото знам съставителите са Ралица Илкова и Цветан Сивков - тя е наказателно-правен специалист, Цветан Сивков е административно, но нито в мотивите, нито някъде другаде аз съм прочела да се направи подробен анализ на проблемите в административно-наказателното производство, както на производство по установяване и наказване на административното нарушение, така и в съдебното производство. Оттам идва и вече проблемът, според мен, че този проект не е ясно какво ще реши. Кой е проблемът, който трябва да бъде решен чрез такъв мащабен проект, като очевидно съставителите са направили усилия да запазят традициите в българското административно-наказателно право, материално, процесуално, всякакво, едновременно с това са се опитали да го разчупят. Само че дори от първия прочит на проекта от човек, който правоприлага пряко и ежедневно тази материя, се вижда, че в голямата си част този кодекс няма да проработи ефективно. Освен да усложни производството, да затрудни както наказващите органи, така и съдилищата, нищо няма да се реши от тези проблеми, които има в момента при производството по установяване и наказване на административни нарушения. 
Факт е, че за щастие вносителите са си дали ясната сметка, че административно-наказателното производство е много повече наказателно, отколкото административно. Това е много важно, за да може да има ясни гаранции за гарантиране правото на защита на привлеченото към административно-наказателна отговорност лице. 
Мотивите за приемането на вносителите съдържат, общо взето, общи фрази. Никаква конкретика. Аз така или иначе не мога да разбера защо точно сега и точно в този вид е представен този кодекс. Не виждам никакъв анализ, освен нашата практика, това е ясно, че няма анализ, но няма и никакъв сравнително-правен анализ как се работи. В другите страни, които също имат традиции в административното наказване - ние не сме измислили това производство, но не е анализирана практиката на ЕСПЧ, която - ето сега например излезе тълкувателно решение №3 във връзка с принципа non bis in idem, там е доста обилна практиката за това, че реално административното наказване представлява наказателно обвинение. 
Едновременно с това, аз съм го отбелязала в моя публикация, под предлог да бъде кодифицирана материята, всички препращащи норми на настоящия ЗАНН са запълнени със съответните правила от НК и НПК, и в едни кюп са сложени материални разпоредби, които се съдържат в НК, например давността, вината, формите на съучастие са преповторени, също и процесуални разпоредби от НПК. В този смисъл за мен е трудно да разбера каква е логиката на кодифициране по този начин на материята - в едно нещо да е всичко. Няма как. Проблемът е, че съставите на административните нарушения са в специалните закони, едновременно с това се прави един общ кодекс, който пък едновременно ще има в него материална и процесуална част, която пък ще препраща към специалните закони. Няма как да се кодифицират всичките състави на административни нарушения, всеки е съгласен с това, но дори от чисто теоретична гледна точка, според мен, има доктринален проблем в този кодекс. За първи път има такова нещо – и процесуално и материално право в един кодекс. 
Едновременно с това смятам, че този кодекс не може да бъде изключен от наказателната политика на държавата като цяло. В смисъл неговите изменения и приемането му евентуално трябва да върви паралелно с новия наказателен кодекс. Трябва да бъде елемент от концепцията за наказателната политика като цяло, за да може да има ясно разграничение – административно нарушение / престъпление, за да може пък НК да се освободи от редица деяния, които е безпредметно да бъдат част от него и могат да бъдат наказвани по административен ред. 
............
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Колеги, имате думата някой ако иска да сподели нещо. Изказвания, въпроси, бележки. Слушаме Ви. 
ВЕСЕЛА ПАВЛОВА: Много благодаря на г-жа Йорданова за направения общ анализ на кодекса, тъй като тя се занимава ежедневно с такава дейност, въпреки че и при нас в административните съдилища се оказва, че огромният брой дела са именно касационни дела от административно-наказателен характер - и то по места. По места в регионалните административни съдилища се гледат основно касационни дела от административно-наказателен характер, поради което и се запазва подсъдността на делата като касационна инстанция пред административните съдилища за тези дела. Мисля, че имаше някакви идеи преди време да се прехвърлят отново към окръжните съдилища, но това би обезсмислило работата на административните съдилища по места. 
Действително аз за този проект знам много отдавна, поне четох преди години проект на Кодекс за административните нарушения и наказания, мисля, че този, който е качен на страницата на Министерството на правосъдието, не се отличава съществено от онзи проект, който е може би отпреди 3 години, но мисля, че са участвали и съдии в работната група, представител на Административен съд – София – град, имам такива спомени, г-жа Наталия Ангелова знам, че е участвала, може би и други съдии от други съдилища, може би от Върховния административен съд. Въпреки, че тези дела не са познати на Върховния административен съд, би трябвало да има представители на административните и на районните съдилища, но аз няма да бъде нито критична, нито ще очертая положителните страни, тъй като изцяло подкрепям това, което каза г-жа Йорданова, и няма смисъл да повтарям нейното изявление, а то беше изключително добре структурирано и логично. И мен това ме притеснява - този проект на кодекс и внасянето му в този момент, в края на миналата 2015 г. в този му вид. Действително трябва да е свързано с наказателната политика на страната и да е свързано с евентуални промени в НК и НПК. Не знам доколко са правени такива съпоставки в този проект в момента, но като цяло е добре да има така кодифицирана материя, тъй като ЗАНН е изключително остарял и създава изключително много проблеми и при нас в нашата работа като касационна инстанция. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Благодаря. 
Господин Иванов има думата.
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Аз имам два въпроса. 
Единият е за участващите в изготвянето на проекта, други представители в екипа знае ли се кои са били?
РАДОСЛАВА ЙОРДАНОВА: Не. Всичко това е неофициално. 
ВЕСЕЛА ПАВЛОВА: Аз мисля, че е имало и представител на следователите. Миналия път един колега, мисля, че беше от Камарата на следователите спомена, че е участвал в един такъв проект преди няколко години. Това са само догадки. 
АЛБЕНА ЖЕЛЯЗКОВА: А този проект не е ли подписан от някого? 
ПРЕДС. СВЕТЛА ПЕТКОВА Не. 
РАДОСЛАВА ЙОРДАНОВА: От министъра, той го внася. Не е официално, аз това го знам по апокрифни канали. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: А ще излезем ли от Гражданския съвет с някакъв акт? 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Ако има предложения за акт, трябва да проверим кворума, иначе няма проблем според Правилата ни да съгласуваме приемането на текст за акт. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Добре, ще си направя изложението. 
Първо, темата, която обсъждаме, е малко извън моето професионално поприще, но определено засяга и прокурорите и е похвално, когато се изработват закони, в случая кодекс, които се стремят да са актуални на събитията в обществото, на обществените отношения, на времето, в което живеем. Категоричен факт е, че ЗАНН е доста архаичен и писан преди много години, обстановката сега е коренно различна от онези обществени отношения, които той е регулирал, когато е бил създаден. 
Оттук насетне обаче идват всички мои притеснения, които се потвърдиха и от изложенията на колегите, за което им благодаря. Наистина, ако може да ни пратите и становищата на колегите административни съдии, за мен и за колегите, когато го обсъждаме, ще бъде от голяма полза да се запознаем с тях. 
Наистина моментът, в който се появява този проект, не съм участвал и Асоциацията на прокурорите не е канена да взима участие в обсъждания нито на този, нито на предишния проект, предполагам, че тези, които са инициирали подготовката, са преценили, че не е необходимо да ни канят, но ние винаги сме участвали, в каквото и да сме били поканени, включително и в обсъжданията за наредбата за съдебните заседатели и за наредбата за висшето образование по право, така че нямаше да откажем да се включим и в това обсъждане. В този ред на мисли за мен е изключително притеснителна тази мъгла, която витае около екипа, който е изготвил проекта. Тази енигма освен че е притеснителна, е и много опасна, защото един такъв основен закон, който както Вие казахте, засяга в огромната си част производства, в които участват гражданите на нашата държава, би трябвало да стане по един много по-открит начин, с едно много по-сериозно обсъждане, което да предхожда самото изготвяне на проекта. Не виждам да е правен функционален анализ на проблемите на административно-наказателното производство в страната въобще, за да се премине към кодифицирането му и то в най-висока степен, а именно с кодекс. Как ще бъде припознат този проект, ако ние не знаем дори кой го е изготвил. Имаме сериозни светила и сериозни професионалисти в административно-наказателното производство, които според мен е задължително да бъдат включени. Лично моето мнение е да се чуе решителния глас на професионалистите, но според мен и теоретиците и представителите на хабилитираната общност е задължително да участват в подобен екип. Трябва да се слушат и представители на науката. Практика без наука води до резултати, които после не са добри нито за правоприлагащите, нито за тези, по отношение на които се прилагат законите. Така че ако е имало екип, е добре да го знаем, ако е имало обсъждания е добре да знаем до какво са довели. Ако не е имало обсъждания, то тогава мисля, че нас ни поставят пред свършен факт с един законопроект по толкова важна материя да си кажем думата. Какво трябва да кажем сега? Това, което чуваме и в момента, че този закон не отговаря на редица изисквания, които магистратите и професионалистите очакват от него. Мисля, че просто изводът се налага от само себе си. Хронологията трябва да е достатъчно ясна – функционален анализ, обсъждане, фиксиране на проблемите и начините за решаването им и след това да се впрегне цялата професионална и интелектуална мощ на нашата държава, за да се стигне до един законопроект, който ще бъде наистина съвременен, който ще има голям шанс да заработи, и то добре, и който в крайна сметка ще даде резултати, които всички ние очакваме – и магистратите и обществото. 
В заключение да кажа, че идеята е похвална, но според мен изпълнението – не. Ако въобще се стига до акт, аз с гласа си ще си кажа мнението, ако някой ни пита да обсъдим закона и Асоциацията ще излезе със становище, но просто досега никой не ни е питал. Въобще изготвянето на закони и законодателната дейност в нашата държава не е на добро ниво, всички страдаме от резултатите от нея и мисля, че този проект само затвърждава това ми убеждение. 
Благодаря. 
АЛБЕНА ЖЕЛЯЗКОВА: Един въпрос имам. И това го питам не толкова като вещо лице, а колкото като човек, който е бил съответно актосъставител – как гледате на пропуските, които правят колегите, на които им се налага да бъдат актосъставители, но не притежават необходимия образователен ценз и това става причина също за отмяна на очевидни нарушения, които са извършени, просто дали в кодекса виждате някакъв начин да се реши този въпрос. 
РАДОСЛАВА ЙОРДАНОВА: В кодекса не, това не може да бъде законодателно уредено, но трябва според мен просто актосъставителите да са някакви... Това е въпрос на организация на съответния орган, който установява и наказва и да има специална квалификация, обучение, така че... Даже аз смятам, че точно моето виждане, точно н актосъставителите трябва да им бъде възложено да налагат и наказания. Да се изведе при тях, да им се повиши квалификацията и те да носят отговорност и за налагането на наказанието. Така смятам. 
АЛБЕНА ЖЕЛЯЗКОВА: Защото си спомням, че в този закон, който макар и архаичен, има изискване актосъставителите да бъдат лица с висше образование. 
РАДОСЛАВА ЙОРДАНОВА: Няма такова нещо. 
АЛБЕНА ЖЕЛЯЗКОВА: Въпросът е, че има такъв проблем, затова попитах. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Други изказвания? 
Ако ми разрешите, и аз ще кажа няколко думи. 
Не съм специалист в тази материя, но най-общото мое възприятие от това, което чух е, че всъщност нещата при уреждане на проблемите с ЗАНН не са по-различни от нещата за уреждане на проблемите примерно в друга област - с вещите лица. Имам предвид това, че ние нямаме генерална концепция за решения. Ние – съдебните експерти, например към Министерството на правосъдието доста време отправяхме искания да ни кажат какъв е резултатът от тези работни групи, които непрекъснато се сформират по неясни критерии, и последно преди 2 години отговориха, че всъщност поредната работна група се е разпуснала по причина, че не е стигнала до обща концепция за ролята и мястото на съдебните експерти в съдебния процес. Така че, струва ми се, като започваме някакви изменения, най-често се ръководим от моментни ситуации, а не от обща стратегия. 
Второ, голяма недостатък за нас при решаването на такъв вид проблематика е, че обикновено се борят някакви мантри, тоест някой някъде нещо написал или някой се изказал - дайте да променяме. За нас е съществен недостатък това, че в съдебната ни система по отделните области, цялата съдебна система имам предвид, не само в съдебната власт, няма надеждна статистика, тоест ние не знаем какъв проблем решаваме – проблем за 5 лева или проблем за 5 млн. лева. Всъщност като се хващаме за отделни думи какъв ефект ще има, ще има ли ефект на общо и сериозно подобрение или ще решим един чисто казуистичен проблем. И зарази това за нас е много важно всичко да започва от анализа, както каза и г-н Иванов, и този анализ да почива на някакви реални факти. 
Разбира се, и другото е важно: да излезем от тази анонимност, защото ето, примерно, и ние сме питали няколко пъти – пишат ни доклади от Европейския съюз, ама кои са тези, които ги пишат, компетентни ли са, не са ли компетентни? С триста зора разбрахме, че групата на съставителите е била ръководена от г-н Тимерманс - заместник-председател на ЕК. Всичко хубаво, но той литература е завършил човека, според публикуваната биографична справка, все пак... След това е бил разузнавач, пък после е станал дипломат, но все пак трябва по някакъв начин да сме наясно и да се носи тази отговорност - като се предлага нещо да е ясно кой го е предложил и кой стои зад тези предложения, и от какви знания и опит изхожда. 
За нас също така дефект в цялата система е отсъствието на корективи, и затова мисля, че органи като този граждански съвет са полезни, тъй като много често се захващат изменения само с мисълта да се окажем в някакъв синхрон с исканията, които се поставят от Европейския съюз. Това е добре, не е лошо да сме в синхрон, но все пак добре е да следваме и собствената логика за развитие на нещата, а не всеки път да сменяме посоката в различни направления според моментните ситуации. И заради това много ще се радваме, ако Ваши колеги и друг път идват, и имаме възможността да споделят всички такива проблеми и техни виждания, за да може да ги обсъждаме тук и доколко може да помагаме за тяхната реализация. 
Отново ще направя аналогия с проблематиката около съдебните експертизи - ние непрекъснато настояваме, още на 2 януари всяка година пишем писма до Министерството на правосъдието и до ВСС – молим ви, дайте ни информация кое докъде е стигнало и как продължаваме работата по решаване на проблемите с вещите лица, но най-често отговори не получаваме на тези писма, което не ни пречи да продължаваме да настояваме за прозрачност при осъществяване на реформи. И ето, в резултат да речем в момента тече поредна работна група за изработване на проект на закона за вещите лица в Министерството на правосъдието, дано този път тази работна група да завърши с някакъв сравнително по-положителен ефект. 
Това е най-общо погледнати нещата отстрани, но и това е полезно, защото в крайна сметка целият съдебен процес трябва да служи на обществото, а не тези, които го реализират, и затова трябва да се чува достатъчно добре и думата на обществото по повод на това, което се случва в съдебните зали. 
ПРЕДС. СВЕТЛА ПЕТКОВА: Само да кажа, че е хубаво да се излезе с акт, защото се казаха важни неща, съществени, критични и ако ще се стигне до приемане на някакъв кодекс или закон, нека да се знае накъде трябва да се насочат усилията на законодателя и ние това ще го отразим, но ви предлагам да приемем някакъв конкретен акт. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: С какъв текст и с каква насока, някой трябва да предложи такъв текст за съдържанието на акта. 
АЛБЕНА ЖЕЛЯЗКОВА: Аз предлагам да отложим за следващото заседание тази точка, за да имаме възможност да се запознаем със становищата на колегите, които ще ни бъдат изпратени. 
ПРЕДС. СВЕТЛА ПЕТКОВА: Междувременно и писмени становища ако изпратят организациите, също ще ви ги препратим. Мисля Правната комисия на Висшия съдебен съвет да изготви такова становище. Добре, хубаво е предложението. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Да, на ръба на кворума сме, а за подобен акт е добре да имаме по-голямо представителство. Само да не излезе нашето становище след като са приключили обсъжданията на всички нива. 
ПРЕДС. СВЕТЛА ПЕТКОВА: На този етап писмата, които дойдоха по последния проект, са от м. февруари. Законоустановеният срок за становища е до 1 месец, но тук не се работи в момента, но като че ли беше в някаква такава процедура и изведнъж явно се даде приоритет на Закона за съдебната власт, и на други нормативни актове. Проектът само е качен на сайта на министерството и толкова, за обществено обсъждане. Но в един момент може и да се продължи. 
Но идеята на колегата да отложим точката за следващото заседание е правилна. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Добре, колеги, има постъпило предложение от колегата Желязкова да приключим с обсъждането на темата и евентуално да гласуваме акт на следващо заседание във връзка с това, че бихме желали да се запознаем с допълнителните материали по тази тема, които ще ни бъдат изпратени. 
Който е съгласен, моля да гласува. 
"За" – 7. "Против"  - няма. "Въздържали се" – няма. Приема се. 
Благодарим на г-жа Йорданова за участието й в днешното ни заседание и за споделеното й виждане по тази значима за правосъдието ни сфера. 
Преминаваме към точка 2 - Разглеждане на становища и предложения от организациите, участващи в Гражданския съвет към Висшия съдебен съвет във връзка с проведените обсъждания на Пътната карта за реализиране на актуализираната стратегия за реформа на съдебната система, както и сформирането на работни екипи. 
По нея има постъпили две предложение – едното е от Сдружение „Сефита”, другото е от Института по пазарна икономика, които са ви изпратени още преди време. 
Слушаме ви по тази точка, ако имате мнения, предложения, становища. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Пътната карта определено ни интересува, тъй като поне 4-5 пъти досега сме говорили за това в Гражданския съвет и този въпрос периодично се поставя. 
Отделно от това е и ангажимент на Висшия съдебен съвет да работи по оптимизиране. В следващите няколко години ще се работи по тази пътна карта и там ясно са разписани целите, които се поставят, та ако щете и средства за изпълнение на тези цели. Тя се прие от Министерския съвет, което е достатъчна гаранция, че ще се премине към изпълнение на пунктовете в нея. Там единият беше именно за експертизите и за урегулиране материята на експертизите и статута на експертите. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Ще споделя с вас какво ни тревожи нас в сдружението ни. Тревожи ни отсъствието на разбиране, че изпълнението на записаното в тази пътна карта не се случва някак си автоматично и от само себе си. 
Там са разписани два вида финансови средства за обезпечаване на дейностите - веднъж от оперативна програма „Добро управление” и втори път - от държавния бюджет. Средствата, които са от оперативната програма, за тях има разработени насоки за усвояване на тези средства от управляващите самата програма, тези насоки са публични и като ги прочете човек установява, че всъщност до края на 2016 г. трябва да се подадат конкретни предложения, заедно с финансови обосновки, тематични и организационни обосновки - по всяка една от темите, заедно с посочване на партньори, изпълнители и т. н., както прочее се прави с всяка една обществена пръчка. Поради това за нас възниква въпроса съществува ли капацитет в учрежденията, които са било водещи при изпълнение на някои дейности, било партньори, да разработят всичките тези проекти. Защото да не стане както в изпълнителната власт, че всъщност от отпуснати европейски фондове се усвояват едва 40-50%, в много случаи само поради причина, че не се подават никакви проекти. Ето защо поискахме да бъде включена тази точка в дневния ни ред, за да се изясни кой какво ще прави, кога ще го прави, докога ще го прави и ще се подават ли проекти по всяка една тема. Защото ако до края на годината не се подаде проект по темата за експертизите, нищо няма да се случи с усвояването на тези пари, които там са предвидени, нито пък ще се свърши някаква работа. Ето това ни е тревогата, че пътната карта е една програма за период от 4 години, а всъщност нейното изпълнение трябва да се заяви и реши в рамките до края на годината. Разбирате, че това не е много време , тъй като през това време трябва да се създадат работни екипи, те трябва да подготвят съответните финансови и организационни програми, всичкото това трябва да е съобразено с правилата на оперативната програма да се подаде до тях, те трябва да го разгледат и одобрят и след което вече може да се премине към финансиране и осъществяване на предвидените дейности. 
Това е по едната страна, което засяга средствата от програма „Добро управление”. 
Другите дейности, които се финансират от държавния бюджет, за тях пък мъглата е пълна. Тоест там никой няма представа по каква процедура ще се случват нещата. 
В тази пътна карта, отново ще напомня, има една точка, която пряко засяга Гражданския съвет и там е написано, че Гражданският съвет ще пише годишни доклади за прозрачността на изпълнението на дейностите от пътната карта, касаещи съдебната власт. Никой не ни е питал като ни е включвал. Вероятно на някой му се е сторило, че ние може да я свършим тази работа, но независимо от това ние все пак трябва да решим ще ли я правим? Ако ще я правим, трябва да сме наясно как ще я правим. Ако кажем, че не можем да я правим, навреме да ги уведомим, че това събитие няма как да се случи без да има взето решение, от Гражданския съвет съобразно правилата му. 
И още две теми са заявени като интересни за участие в работен екип, а именно – програмното бюджетиране, с интерес, проявен от страна на Института по пазарна икономика и на Сдружение „Сефита” и само Сдружение „Сефита” е проявила интерес към темата за съдебните експерти. За участие в работни екипи имам предвид. 
Така че, колеги, проблемите стоят по следния начин. 
Относно точката, по която без да ни питат, са ни включили като наблюдаващ прозрачността на СВ. Това е точка 6.4.2 от пътната карта – годишен доклад за прозрачността на съдебната власт, изработване на годишна информация в програмния период 2017-2020 г., финансирана дейност от държавния бюджет, цел на извършване на дейността е посочена - повишаване на прозрачността за работата на съдебната власт, резултат от изпълнение - чрез изработване на годишни информации,  водещ - Гражданския съвет към Висшия съдебен съвет. 
ПРЕДС. СВЕТЛА ПЕТКОВА: Това означава, че изцяло е в правомощията на Гражданския съвет...
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Точно така, ако реши да я изпълнява - да си направи организация и да съобщи каква е тази организация. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Между другото там се обсъждаше кой може да направи това нещо и да е достатъчно с по-страничен и обективен поглед към съдебната власт. Явно надделя мнението, че Гражданският съвет би могъл да се припознае като такъв страничен наблюдател. Но това е сериозна дейност. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Точно така е, затова аз бих препоръчал да преценим реално може или не може да бъде осъществена. Както и другата точка – 6.3.2, където е посочен Гражданският съвет като партньор на Висшия съдебен съвет - и там трябва да им кажем на Висшия съдебен съвет можем или не можем да им помогнем. Става дума за обществени обсъждания с участието на специализирани и професионални организации на проекта за бюджет на съдебната власт и отчета за изпълнение на бюджета, което също си е много сериозна дейност, защото е свързана с наблюдаване и анализ на доста информация. Това е така и защото сега се иска да се въвежда програмен бюджет, не е историческият случай, при който да кажем - ползване на коефициентът на корекция се е сменило от 1,13 на 1,15 през двете години, иска се съвсем различен подход, което означава, че ще се изисква и съвсем различно отчитане по-нататък. 
По тези две точки, където сме споменати в пътната карта трябва да кажем ясно – можем или не можем да участваме. 
А вече по останалите – където има интерес. Дейностите по пътната карта са предвидени са периода 2016 - 2020 г., т.е. в период от 4 години трябва да се занимаваме с бюджет и с прозрачност на СВ. Вярно, за тази година го имаме в програмата си, но тук сега от нас се иска и конкретен резултат – годишен доклад.
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Доколко обаче Гражданският съвет е един особен орган, той се събира за дискусии, доколко има такъв административен капацитет той да извършва подобна дейност, за това се искат усилия за дълъг период от време и кой трябва да го направи. Ние нямаме служители тук, дори да го обсъдим - крайният резултат, някой трябва да го подготви. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Първо, според нас трябва да се реши това, което ни е трета точка от дневния ред, да се направи допълнение в Правилата ни за дейност, защото в момента в тях няма предвидено да се занимаваме с такъв вид дейности. Ако решим, че ще се занимаваме, трябва да се приеме това допълнение, че имаме и ще имаме отношение към предвиденото в пътната карта. 
От сдружение „Сефита” най-малкото е писмено потвърдено, че бихме могли, ако се прецени от Гражданския съвет, да създадем организация било да се ръководи екип, било да участва в екип, а даже и да не участва, да подпомага такъв екип. Тоест поне нашата идея е не да се върши работата от самия Граждански съвет, защото ние събирайки се няма как да произведем нещо, поради причина, че то е свързано с много информация и нейна обработка, тъй като трябва да сме информирани, за да можем да обсъждаме и да вземаме решения. Тоест това е чисто административно да се отправят запитвания, да се получават отговори, да се събира информация и систематизира. Нашата идея е ако се прецени, да ще се съставят работни групи, които да докладват на Гражданския съвет периодично, да речем два пъти годишно, как върви изпълнението на тези задачи, и той вече да върши това, което му е работа – да преценявада и да гласува актове. Разбира се, тези екипи, ако се направят, трябва да разработят и организационна и финансова обосновка, защото няма да ги изпълняват доброволци, а сигурно ще трябват технически сътрудници, за да се върши това нещо. Ако ги одобрят - одобрят, ако не ги одобрят, здраве да е, поне сме направили това, което сме могли или сме счели за необходимо. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Чисто редакционно да помислим по предложения текст - да не е „Гражданският съвет оказва съдействие“, а да дадем възможност като опция за избор – „може да окаже съдействие“. Примерно по всеки конкретен въпрос, по който ни питат да решим да се включим или не. Да можем да извършим преценка за конкретната ситуация. Иначе излиза,че всеки път, когато ни сезират с молба за съдействие, ние сме длъжни да реагираме. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Да, точно така, напълно съм съгласен. 
Става дума за това да се редактира по следния начин: „Гражданският съвет може да оказва съдействие на Висшия съдебен съвет и на другите организации....“ и т.н. Но пак казвам, към този текст трябва да отидем само при положение, че първо се вземе решение, че ще изпълняваме това, което ни е заложено чрез пътната карта. 
Колеги, да гласуваме – съгласни ли сме или не да участваме в изпълнението на двете точки, в които е цитиран Гражданския съвет към Висшия съдебен съвет в Пътната карта, а именно това са точки 6.3.2 и 6.4.2 от Пътната карта.
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Само да уточня нещо. Самият факт, че е включен Гражданският съвет в тази пътна карта, за мен самото включване като субект по някои от дейностите е признание за нашата организация, за нашия форум и оценка за това, че ние действително сме орган, който изпълнява дейностите, с които се е нагърбил, има право на живот, вече почти 4 години съществува, така че според мен трябва да подкрепим нашето включване. Доколко ще успеем е друг въпрос. Това е въпрос на организация. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Но пък ако не опитаме, никога няма да разберем можем или не можем. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: За мен това е признание за Гражданския съвет. 
АЛБЕНА ЖЕЛЯЗКОВА: Аз имам един въпрос към съпредседателите. Ако приемем, че отговорът е по-скоро да, чисто организационно, тъй като в нашата асоциация основно аз се занимавам с тези неща, знаете, че не присъствам трайно в София, бих искала да получа малко повече информация, ако разбира се, е възможно в момента да ми отговорите, как ги виждате във времето тези работни екипи? 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: На всички много ни се иска да знаем как ще е от началото до края на процеса, но трябва да вземем решение да влезем в процеса, а по-нататък поне нашата представа е, че от всяка една от организациите може да се отдели по конкретен служител да разработи двете най-главни неща - някакъв график за дейност, да е ясен предметът на дейност, какъв резултат ще даде, имам предвид резултат за Гражданския съвет, колко пари ще струва, колко време ще отнеме и къде ще се осъществи тази дейност. Но тези неща се изясняват след началното решение. Сега няма да можем да прогнозираме всичко до малките детайли. 
ПРЕДС. СВЕТЛА ПЕТКОВА: По точката, по която бенефициент и отговорник е Гражданският съвет, по т. 6.4.2. – годишен доклад за прозрачността на съдебната власт, тук трябва изработване на годишна информация относно повишаване прозрачността за работата на съдебната власт, аз мисля, че трябва да се вземе решение и ако има едно такова решение да се започне действие, тогава трябва да се види съобразно желаещи от организациите към Гражданския съвет, да се сформира един работен екип и да намерим начин да подготвят проект, който да бъде разгледан. 
Но това е действително едно доказателство за това, че Гражданският съвет вече е възприет като един субект в дейността по реализиране на съдебната реформа и ако ние не се възползваме от тази възможност, за да покажем, че работим и че имаме желание да направим нещо, а пък то ни е по силите, още повече че и от държавния бюджет, а не по ОПДУ, където малко някои се въздържат, когато стане въпрос за европейски средства. Тук препоръчвам да се вземе такова решение за участие. В НИП имат такива обучителни модули, където може екипът, който ще се сформира за работа, той няма да е 5-6 човека, отговорник, двама – три сътрудници и т. н., които ще подготвят проектно... 
АЛБЕНА ЖЕЛЯЗКОВА: Да, разбрах Ви. 
ПРЕДС. СВЕТЛА ПЕТКОВА: А за другите – Висшият съдебен съвет и Гражданският съвет към Висшия съдебен съвет относно бюджета на съдебната власт – той е свързан с големия проект за бюджетирането, където ме питаха. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Висшият съдебен съвет нали си има такъв проект? 
ПРЕДС. СВЕТЛА ПЕТКОВА: Там мисля, че е Министерството на правосъдието. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Сигурно, сто процента. 
ПРЕДС. СВЕТЛА ПЕТКОВА: Там водещите са Министерството на правосъдието и Висшия съдебен съвет. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Колеги, предлагам да приемем решение да постъпим отговорно, като приемем акт на Гражданския съвет в смисъл, че Гражданският съвет ще проучи възможността за изпълнение на предвиденото негово участие в пътната карта и да го кажем в оперативен порядък, защото ако чакаме следващо заседание, пък чак след това да подготвяме документи, пак можем да изпаднем от някои срокове. Между заседанията да могат да предлагат съпредседателите конкретно изпълнение, начално изпълнение на тези дейности. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Някаква комуникация трябва да се проведе с Министерството на правосъдието. 
ПРЕДС. СВЕТЛА ПЕТКОВА: По-скоро трябва да се определи един проектен екип. Той ще бъде от хора, които са посочени от членовете на Гражданския съвет. Мислете за хора, които имат желание да работят. 
АЛБЕНА ЖЕЛЯЗКОВА: От нашата организация аз съм упълномощена във всяко отношение. 
ПРЕДС. СВЕТЛА ПЕТКОВА: Ние ще проучим какъв да бъде този проектен екип, от колко хора и кои организации имат желание да работят. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Към последното, което каза г-н Иванов, Министерството на правосъдието няма отношение по последната точка, тъй като тази Пътна карта е приета от Министерския съвет и като единствена водеща организация без партньор по изпълнение на точката за прозрачността на СВ, е посочен само Гражданският съвет, тоест тук няма партньор, има водеща организация – Гражданският съвет, няма други партньори.
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: А пред кой трябва да се заяви нашата готовност да се ангажираме с тази задача и да се търси финансиране? 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Пред този, който е приел пътната карта – Министерският съвет. Може би чрез Министерството на правосъдието. Ние така или иначе трябва да попитаме какъв е редът за финансиране, за да сме наясно. Според мен Гражданският съвет трябва да разбере две неща – как са си разделили отделните дейности водещите и партньорите и как са се разделили парите за изпълнението им. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Сумата беше ли посочена? 
ПРЕДС. СВЕТЛА ПЕТКОВА: От държавния бюджет е, може би ще се сформира в рамките на дейността, която ще се извърши. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Аз за себе си мога да кажа, че ще работя про боно, въпрос е на отговорност и на желание да се помогне. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Въпрос и на възможности е, защото все пак има разходи по тази дейност. Защо като са предвидени средства... Както в момента върви в Министерството на правосъдието работна група за съдебната експертиза и колегите предложиха да се обвърже с пътната карта, министерството каза – вие сте тук на обществени начала, ние после ще харчим парите. Така че...
Колеги, говорехме за предложения да поемем ангажимент за изпълнение по точките, по които е включен Гражданския съвет в пътната карта като уточненията по конкретното изпълнение се извършат в оперативен порядък, чрез съпредседателите. 
Който е съгласен, моля да гласува. 
"За" – 7. "Против"  - няма. "Въздържали се" – няма. Приема се.
В тази връзка е важно да приемем и промяната в правилата ни за действие по точка 3 от дневния ред, а именно така, както беше предложена, само с включване на тази модалност, че Гражданският съвет може да оказва съдействие на Висшия съдебен съвет и на други организации. 
Тъй като е изпратена предварително точката, не се поставя днес за разглеждане и на гласуване, имаме възможност да я приемем, така бяхме приели в нашите правила, че няма да приемаме изменения в правилата ни на едно и също заседание да се предлага и гласува, поради което тази точка можем да я приемем. Аз бих предложил и нещо друго чисто редакционно и ние да направим промяна в нашите правила, като заменим там, където е записано Висшия съдебен съвет с пленума на Висшия съдебен съвет. 
ПРЕДС. СВЕТЛА ПЕТКОВА: Да, разумно е пленумът. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Колеги, който е съгласен с тези две изменения, моля да гласува. 
"За" – 7. "Против"  - няма. "Въздържали се" – няма. Приема се. 
Просто като тема за размисъл ще поставя нещо друго на вниманието Ви, което ние обсъждахме с г-жа Петкова, вероятно ще трябва по-нататък да направим промяна в правилата и по повод продължителността на мандата на съпредседателите, защото лично аз в момента се чувствам малко неуютно ние да бъдем до третото тримесечие и в края на годината някой за едно тримесечие да прави отчет за цялата дейност без да е присъствал или участвал в организацията й. Но не го казвам в смисъл да се продължи нашият мандат, защото веднага искам да допълня то да влезе в сила от следващия мандат. Просто да съвпада календарният срок, защото и тук... 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Какво е Вашето предложение? 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Да бъде 1 година. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Аз това предложих още когато разглеждахме правилата, то тогава не се прие. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Защото тук ние трябва да пишем годишни отчети по тази програма, както се разбира, а това е добре да влиза в рамките на едно председателство. Предлагам на следващото заседание да се гласува, защото това е съществена промяна. 
Добре, колеги, ако няма друго, казвайте предложения за дата за следващото заседание на Гражданския съвет. 
АЛБЕНА ЖЕЛЯЗКОВА: Третият петък от м. юли като крайна дата, ако е възможно, да не е по-късно. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: Тези заседания през летния период са малко сложни. Вече е отпускарският сезон. 
ПРЕДС. СВЕТЛА ПЕТКОВА: В началото на м. юли. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: 1 или 8 юли? 
АЛБЕНА ЖЕЛЯЗКОВА: 1 юли. 
ЕВГЕНИ ИВАНОВ: 1 юли е някак си по-добре. 
ПРЕДС. ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ: Приемаме следващото заседание да се проведе на 1 юли, петък, от 9,30 часа. 

(11,30 часа)

СЪПРЕДСЕДАТЕЛ НА 			СЪПРЕДСЕДАТЕЛ НА
ГРАЖДАНСКИЯ СЪВЕТ 			ГРАЖДАНСКИЯ СЪВЕТ 
ОТ ВСС 							ОТ НПО
	/п/					 			/п/
СВЕТЛА ПЕТКОВА				ЛЮБОМИР ГЕРДЖИКОВ

Протоколирал:И. Йосифова
технически сътрудник